AZ ATRIPLEX HORTRNSH 



49 



nően megkeményednek és hogy kifelé való domborodásuk is 

 sokkai líifejezettebb lesz, mint az érintetlen állapotban nevelt 

 példányok termésein. A buroklevelek méretei tekintetében meg 

 kell jegyeznem, hogy a felsorolt esetek a maximumot fejezik ki. 



A termésalakok számarányának megállapitúsa kapcsán már 

 utaltam arra a körülményre, hogy a vertikális termések a sárga- 

 és feketemagvúság tekintetében nagyobb változatosságot árul- 

 nak el, mint a horizontális termések. Utóbbiak között csak na- 

 gyon ritkán sikerül sárgamagvú alakot találnunk, mig az előb- 

 bieknek tekintélyes része minden esetben sárgamagvú. A sárga- 

 magvúságra való nagyobb hajlandóság a leírt kísérletekben is a 

 vertikális termésekre esik, a horizontálisak csak a fokozottabb 

 túltáplálás hatására lesznek sárgamagvúakká, kisebb mérvű cson- 

 kításnak a horizontális magvak minőségére nincsen semmi hatása. 



# 



Néhány szóval be kell számolnom még azokról a kisérje- 

 tekről is. melyek az előbbi kísérletekkel párhuzamosan és azo- 

 nos módon hajtattak végre, de az operáció ideje jóval később, 

 a termés fejlettebb állapotára esett. A normális alakoktól való 

 eltérés annál kisebbnek bizonyult, minél későbben történt az 

 operáció. 



Az előző kísérletekben a lombfelülethányados nagyobbítása 

 révén emelni tudtuk a sárgamagvú termések viszonylagos szá- 

 mát. Feltehető már most, hogy ennek a műveletnek a fordítottja 

 az ellenkező eredményt fogja kiváltani, vagyis csökkenteni fogja 

 a sárgamagvú termések számát és emeli a feketemagvúakét. A 

 kísérleteket tehát ügy kell módosítanunk, hogy a lombfelület- 

 hányados értéke kisebb legyen. 



A lombfelülethányados kisebbítését igen egyszerűen ügy 

 idézhetjük elő, hogy a termést változatlan mennyiségében meg- 

 hagyva a levelek egy részét eltávolítjuk. Minél több levelet 

 szedünk le a növényről, annál kisebb lesz a lombfelülethánya- 

 dos. Ezekkel az operációkkal éppen úgy vagyunk, mint a ter- 

 mések eltávolításával, mert ha a leveleket igen korán, még a 

 virágzás előtt szedjük le, a növény a régi lombozatnak jelenté- 

 keny részét rekonstruálni fogja. Hogy ez az állapot be ne kö- 

 vetkezhessek, az operációt a termés íiatal korában kell elvégezni. 



A termés fejlődése kezdetén az asszimilátáknak jelenté- 

 keny része a szár és különösen a termésftirt tengelyének növe- 

 kedésére szolgáltat anyagot, egész teljességében csak a növe- 

 kedés befejezte után fordittatik a magvak táplálására. 



Az előzőkben ismertetett kísérletekkel kapcsolatosan utal- 

 tam arra a körülményre, hogy a táplálék túlbősége egyrészt a 

 termésfürt tengelyének és a termést viselő oldalágaknak ren- 

 desnél erőteljesebben való megnyúlását és másrészt az úgyne- 

 vezett tartalékterméseknek a kifejlődését okozza. A termések 

 abszolút száma tehát bizonyos mértékig a táplálóanyagok meny- 

 uyiségétöl függ. A levelek eltávolítása esetén az asszimiláció 



Botanikai Közlemények 1—2. füzet. 4 



