AZ ATRIPLEX HORTENSK 55 



a növekedéshez mérten kedvezőbb, a maghéj vastaggá fejlődik 

 (L. feketeszínű vert. magvak I— V. kísérletben), ha ellenben a 

 táplálás a növekedés intenzitásához mérten kedvezőtlen^ a mag- 

 héj vékony marad (VI — XI. kísérlet, sárgaszínű vert. magvak). 

 A termés sárga-, vagy feketemagvúságát tehát minden esetben 

 a táplálás és növekedés intenzitásának meghatározott viszonya 

 szabja meg. Ennek értelmében lehet a táplálás akármilyen nagy- 

 mérvű, vagy akármilyen hiányos, ha a vele kapcsolatos növe- 

 kedés intenzitása hozzámérten nagy, a termés minden esetben 

 sárgamagvnvá fejlődik. E viszonynak az ellenkezője a fekete- 

 magvúság kialakulására vezet. 



A táplálás és a növekedés viszonya alapján a termésala- 

 kok számarányának mesterséges beavatkozásokra történő válto- 

 zását az alábbiak szerint lehet magyarázni. 



A növény szára a virágzás után már csak a lomblevelek 

 feletti részeken, tehát a termésfürtök régiójában növekedik 

 intenzívebben. A növekedés azonban a növény nem minden részén 

 egyforma. Legnagyobb a főszár csúcsálló fürtjén és az oldalágak 

 csúcsain, a csúcsoktól lefelé szép fokozatban kisebbedik és 

 legkisebb a legalsó oldalágak alapjához közelálló fürtökön. A 

 szár virágzás utáni növekedésének az egész növényen való 

 eloszlásában tehát ugyanaz a szabályosság mutatkozik, mint a 

 termésalakok elhelyezésében. A kettő egymást teljesen fedi. A 

 nagyobb mértékben növekvő csúcsálló fürtöU terméseinek domi- 

 náló száma sárgamagvú, ezzel szemben a kevésbbé növekedő 

 alsó fürtökön lévő termések túlnyomó többsége feketemagvú. 



Nem lehet kétséges, hogy a termésfürtök növekedése és 

 a termésalakok elhelyezése közötti kapcsolat okozati alapokon 

 nyugszik. Hogy ez valóban így van, igazolja az I — V. kísérlet- 

 ben végzett operáció, melynek végrehajtása után többnyire csak 

 néhány fürt maradt meg a növényen. E fürtök korrelatív okok 

 alapján sokkal nagyobbakká nőttek, mint aminők normális viszo- 

 nyok között lettek volna és ennek megfelelően a rajtuk fejlődő 

 termések sárgamagvúságának számaránya is tekintélyesen emel- 

 kedett. A termésalakok növekedéséről szólva elmondottam, hogy 

 a sárgamagvúak növekedése gyorsabb és nagyobb, mint a fekete- 

 magvúaké, most pedig arról győződtünk meg, hogy a sárga- 

 és a feketemagvú termések elhelyezését és arányát a virágzati 

 tengelyek növekedése szabja meg. Ezek alapján a virágzati 

 tengely növekedése és a termésalakok elhelyezése közötti kap- 

 csolat magyarázatát az adja meg, hogy a virágzati tengelynek 

 nagyobb mértékben növekedő részén fejlődő termések intenzí- 

 ven növekednek, minek következménye lesz a sárgamagvúság, 

 a kevésbbé növekvő szárrészeken fejlődő termések növekedése 

 pedig igen lassú és emiatt feketemagvúakká lesznek. 



A virágzati tengely és a termésalakok növekedése között 

 fennálló viszony alapján kétségtelen, hogy az utóbbiak elhelye- 

 zésében a növényben rejlő belső korreláció jut kifejezésre és 



