60 t FUCSKÓ M. 



A növényen való elhelyezésükben szabályszerűség mutat- 

 kozik. A sárgamagvúak akár vertikálisak, akár horizontálisok, 

 mindig a szár csúcsa közelében tömörülnek, a feketemagvűak 

 ellenben a szár alsóbb részein, az oldalágak bázisa közelében 

 helyezkednek el. íMulról felfelé haladva az egymásután követ- 

 kező oldalágakon, a sárgamagvú termések viszonylagos száma 

 fokozatosan növekedik. A feketemagvúakkal fordítva áll a dolog. 



A termésalakok abszolút számának összege tekintetében a 

 különböző egyéneken igen nagy változatosság uralkodik és ezzel 

 kapcsolatban az egy-egy példányon található termésformák szám- 

 aránya is nagyon ingadozó. Általában csak azt mondhatni, hogy 

 a termés többsége mindig vertikális, csak a kisebb része hori- 

 zontális. A vertikálisok között hol a sárgamagvúak, hol a fekete- 

 magvúak vannak túlsúlyban, de a horizontálisok között mindig 

 a feketém agvúaké a túlsúly, sőt a sárgamagvúak a legtöbb eset- 

 ben hiányoznak is. A sárgamagvúságnak a horizontális termé- 

 seken való megjelenése többnyire a vertikálisok sárgamagvúsá- 

 gának domináló jellegével kapcsolatos. 



A sárga- és feketemagvii termések fejlődésük kezdetén 

 nem különböznek egymástól. A fejlődés sorrendje a terméscso- 

 portokban akropetális, de érés tekintetében a csúcsra helyez- 

 kedő sárgamagvú termések látszólag megelőzik a feketéket. A 

 sárgamagvúak érése nem a normális érési folyamat, hanem 

 kény szerérés és emiatt a sárgaszínű magvak a fejlődés végső 

 fokát nem érhetik el. 



Mesterséges beavatkozásokkal a termésalakok számarányát 

 meg lehet változtatni, ami azt igazolja, hogy a horizontális és 

 a vertikális terméseknek a sárga- és feketemagvúság szerint 

 való elkülönülése fiziológiai alapokon nyugszik. E kétalakúság 

 létrejöttét tápláltatásuknak és növekedésüknek a növény külön- 

 böző részein egyenlőtlenül érvényesülő viszonya okozza. Egészen 

 más e viszony a csúcsokon, mint a bázisokon. 



A magvak növekedésének és tápláltatásának viszonyát • a 

 növény egységében rejlő korreláció szabályozza. A mesterséges 

 beavatkozások hatása azon a réven érvényesül, hogy megboly- 

 gatják a korrelációt, amely körülmény azután a magvak minő- 

 ségét meghatározó új viszonyt teremt. 



A csiráztató kísérletek eredményeiben szintén a sárga- és 

 feketemagvúság jut kifejezésre.^ 



' A kézirat elkészülte, illetve a szeikesztöségliez való benyújtása 

 után jelent meg Baar Henry ,,Zur Anatomie und Keiraungsphysiologie 

 heteromorpher Samen von Chenopodium album und Atriplex nitens'" című 

 értekezése (Sitz. ber. d k. Akad. der. Wiss. in Wien. Math.-naturw. 

 Klasse Bd. CXXII. Abt. 1), amely a szerző által elért hasonló eredményeket 

 közöl. Ezeken kivül még bizonyítja, hogy a csírázásban való késlekedést 

 illetőleg a különböző mértékű vízfelvétel a maghéj különböző tulajdonsá- 

 gának köszönhető, továbbá, hogy a feketemagvak csírázására a fény kedve- 

 zően hat, végül, hogy a különböző magvakból fejlődött növények, úgy első 

 alakulásukban, mint későbbi állapotukban nagyságban különböznek. Szerk. 



