KISEBB MKGJEQYZÉSEK 67 



tudni, vájjon terem-e ott még eciyáltalában P. nivalis és olyan 

 körülmények között nö-e ott, amelyek ottani őshonosságára enged- 

 nének következtetni? 



Pyrus cana Kit. ex Schulzer, Kanitz et Knapp Verh. zool. 

 bot. Ges. XVI. (1866) 157. old. Nincs meg Kitaibel herbáriumában. 



Crataegus ovális Kit. (Addit. 282. old ; herb. fasc. LIV. nr. 

 128.) Termőhely megnevezése nélkül. Szerintem kevésbbé karélyos 

 levelű C. monogyna Jacq. Legfeljebb a csészecimpák vallanának 

 némileg a C. oxyacanthára, amennyiben belső oldaluk kissé 

 pelyhes, ilyen azonban néha a tipikus C. monoyynán is előfordul. 

 Kitaibel példánya terméses, a félig érett termés rajta teljesen a 

 C. monogynáé. Azért nem oszthatom azok nézetét (Ascherson 

 et Grabner Syn. VI. n. 36. old. ; Schneider C. K. Handb. Laubh. 

 I. 781. old.), a kik Kitaibel leírása után a C. oválist -a C. mono- 

 gyna X oxyacantha hybrid egyik alakjának veszik. 



Prumis hicrenata Kit. herb. fasc. LV. nr. 54. „Ab 111. D. 

 A. Festetics missa." Meglehetősen tipikus Priim i s fruticosa PaM. 



Pruniis salicífolia Kit. herb. fasc. LIV. nr. 124. [non alio- 

 rum]. Minden megjegyzés nélkül. Szintén P. fruticosa Pali. 

 nyári meddő hajtása, de feltűnően keskeny, többé-kevébbé 

 lándzsás, körülbelül 6 cm hosszú levelekkel. A hajtás alsó levelei 

 alig tompábbak a felsőknél. Egy virágzó példány is van mel- 

 lékelve, melynek levele szintén megnyúltabb a tipikus P. fruti- 

 cosáénál. Az igen íiatal, még ki nem fejlődött levelek a meddő 

 hajtásokon igen gyengén szőrösek. így tehát a P. fruticosa |3. 

 dispar G. Beck. [FI. Niederöst. (1892) 821. old.] leírásával 

 egyeznek meg. Kitaibel ezen példányaival teljesen megegyezik 

 még a XIV. fasc. 145. számii névtelen növénye is, amelynek 

 vignettáján ez áll : .,Inter et supra vineas ad monasterium Gerge- 

 tek in Syrmio. Willdenow pro salicifoliam novam putat, sed vix 

 diöert a Chamaeceraso." Minden valószínűség szerint tehát 

 a 2 példány ugyanazon termőhelyről, a szerémmegyei Gerge- 

 íekröl ered. 



Prunus cimeifolia [vei flava] Kit. (Addit. 299 old. ; herb. 

 fasc. XIV. nr. 161. „Fructns flavus. Ad Madocsány in c. Liptov.") 

 Meglehetősen kopaszlevelű és hajtású P. símiosanak látszik. 

 Leveleinek némelyike 5 cm hosszú, ék-visszáslándzsás alakú. 

 A herbáriumi példányon sem termés, sem virág nincsen, amely- 

 ről neve után esetleg sárga gyümölcsű insitíára. lehetne követ- 

 keztetni, a levélnek hegyes fürészfogai és keskeny alakja azon- 

 ban a P. spinosára vallanak. A herbáriumi példány alapján 

 tehát véglegesen nem lehet eldönteni a P. cuneifolia ügyét. 

 Erről a növényről, valamint a még alább következő két Prunusról 

 Kmet András is értekezik az LFhorské Noviny 1883. évf. 3. 

 sz. 19 — 20. lapján, ehhez a cikkhez azonban ezideig nem 

 tudtam hozzájutni. 



Prunus flava Kit. (Addit. 299. old. ; herb fasc. XLII. nr. 

 180.) Minden megjegyzés nélkül. Levélrügyezéskor virágzó, tövis- 



5* 



