90 SZAKOSZTÁLYI ÜGYEK 



jesztések összegét. A második száz ülésen ellenben nagyrészt nagyobb terje- 

 delmű, mélyebb előadások voltak az uralkodók, hiszen a tapasztalásból 

 tudja üléseink minden látogatója, hogy előadásban sohasem volt hiány, hogy 

 üléseink hosszassága rendesen meghaladta azt az időt, amit a hallgatóság 

 figyelme elbír. 



Az előadások tárgyát véve szemügyre, úgy az első, mint a második 

 száz ülésben a legtöbb előadás, előterjesztés egyes terület flórájának kutatása 

 köréből vette tárgyát (54—65), amelyet megközelített a virágos növények 

 rendszertani vizsgálatával foglalkozó előadások száma (50 — 50), ami arra 

 mutat, hogy hazánk flórájának kutatásában még mindig akad elég tenni 

 való, de elég munkaerőnk is van, aki az idetartozó kérdésekkel foglalkozik, 

 pedig e kérdésekkel sok oly magyar, sőt külföldi botanikus is foglalkozik 

 még, aki vizsgálatai eredményét nem szakosztályunk ülésein terjeszti elő. 

 Az első száz ülésen a virágos növényeken kívül tekintélyes számú, 46 elő- 

 adás foglalkozott gombákkal. Azóta a mykológiai előadások száma a második 

 száz ülésen 28-ra csökkent, mely csökkenés egyrészt azt jelenti, hogy a 

 gombák tanulmányozásától többen más tárgykör tanulmányozására tértek át, 

 másrészt pedig arra mutat, hogy a mykológia terén kevesebb számú, de 

 összefoglaló nagyobb körű munkálatok voltak és vannak folyamatban. A 

 mykológiával egye/ő számmal szerepel statisztikánkban az első száz ülésen 

 a bibliográfia (46), amely különösen a könyvismertetéseket véve szemügyre, 

 a második száz ülésen visszaesést mutat (29). Bizonyára kevés szaktársunknak 

 akad ideje ahhoz, hogy a manapság oly nagy terjedelemre növekedett új 

 irodalom jeleseit előttünk ismertesse. Az irodalom ismertetése csakis azok 

 részéről várható, akik nagyobb könyvtárral bíró közintézet szolgálatában 

 vannak, de az ily szaktársak viszont úgy hivatalos munkáikkal, mint saját 

 kutatásaikkal vannak túlhalmozva. Idejök aligha akad arra, hogy az őket 

 közelebbről nem érdeklő műveket a mi kedvünkért és okulásunkra áttanul- 

 mányozzák, pedig az ily irányú munkálkodás elengedhetetlen kelléke annak, 

 hogy a tudomány haladásáról tudomást szerezhessen még az is, akinek az 

 ismertető folyóiratok nem állanak rendelkezésére. Ezeken kívül, a fontosabb 

 tárgyköröket véve szemügyre, az első száz ülésen jelentősen nagyobb szám- 

 ban szerepeltek a botanikai-történelmi (25), teratológiai (34), pathológiai (15) 

 és nomenklatúrái (15) előadások, hiszen Kontúr Béla, Alföldi Flatt 

 Károly, F i a 1 o v s z k y Lajos, B o r b á s \' i n c e , S i m o n k a i 

 Lajos, C s a p o d i István, akik e kérdéssel is foglalkoztak, már 

 leléptek mindörökre az előadói emelvényről, de azért szellemi utódaikban e 

 tárgykörök is kellő művelökre találtak a második száz ülés folyamán (törté- 

 nelem 15, teratológia 20, pathológia 7, nomenklatúra 9). 



Ezzel a csökkenést mutató jelenséggel szemben viszont bizonyos 

 tárgykörök fellendülése a második száz ülés keretében észlelhető. Mert 

 annak ellenére, hogy a növénj'földrajz-florisztika és a virágosak tanulmá- 

 nyozása semmit sem maradt el, sőt előrehaladt, emelkedést mutat a fejlő- 

 déstan (0—2), a sejt és szövettan (19—26), az élettan (5 — 13), a phytochemia 

 (4 — 8). a zuzmók (0—3), harasztok (2 — 7), tanulmányozása és az alkalmazott 

 növénytannak hazánkban (7 — 16) különösen nagyfontosságú művelése, illetőleg 

 az ezzel foglalkozók fokozatos, de még csak kezdődő bekapcsolódása a 

 tisztán tudományos botanikát művelök sorába. Jó alkalom ez a jelenség 



