JAVORKA S. : KISEBB MEGJEGYZEÖBK 



99 



Moiiogr. Sorbus [1901] p. 55, non Pyms semipinnata Bechst., 

 nec Roth) tüzetesen leírta, ezt csupán a tordai növény alapján 

 tette s csak később sorolja fel (Erdészeti Lapok [1883] 215. old. 

 ő és később K. Fritsch [idézett helyen] meg Hedlund [id. helyen 

 58. old.) ezt a növényt a herkulesfürdói Domugled- és Susku- 

 hegyről, A S. dacica eredeti típusául tehát a tordavidéki növényt 

 kell tekintenünk. A herkulesfürdői Sorbus-t azonban a Magyar 

 Nemzeti Múzeum herbáriumában levő, szép számban összegyűlt 

 példányok alapján nem tartom azonosnak a tordavidékivel. A torda- 

 vidéki Sorbus-nak levelei ugyanis a rövid hajtásokon nincsenek 

 tövig metszve, hanem a bemetszés csak a levél alsó harmadában 

 ér a féllemez közepéig, vagy kissé azon túl (1. 2. kép J, K) 

 Azonkívül a levél fonáka fehéren vagy szürkén molyhos. A nyári 

 nyúlt hajtásokon pedig csak egyes leveleken ér a bemetszés a 

 lemez főeréig és különül el mint levélkepár a lemez többi részétől 

 (1, 2. kép L). Ezzel szemben a herkulesfürdői növény rövid 

 iiajtásainak levelein a bemetszés a levélváll felé a középérig, 

 vagy majdnem a középérig ér (1. 2. kép M. N), az alsóbb leve- 

 leken és különösen a nyári nyúlt hajtások levelein az alsó bemet- 

 szések 1 — 3 pár egymástól elkülönülő szárnyat alkotnak (1. 2. 

 kép 0). Még a rövid hajtások csúcsánál gyakran jelentkező jóval 

 kisebb és keskenyebb leveleken is mélyebbek a levélkarélyok, 

 mint a tordai növény hasonló levelein. Azonkívül a herkulesfürdői 

 növény levele aránylag keskenyebb, a fonákáu zöldebb, szürkén 

 molyhos vagy meglehetősen zöld. Virágban vagy termésben nem 

 találtam köztük különbséget, érett gyümölcsük 1 cm-nél mindig 

 rövidebb, csak igen kevés lenticellájú. A herkulesfürdői Sorbus 

 tehát a tordaival szemben külön elnevezést érdemel s mint ilyet, 

 legcélszerűbb azt a íS'orftns cretica és a Sorbus aucuparia var. 

 lanuginosa közti állandósult hybridnek egy meglehetősen önálló, 

 mert határozott és elkülönült elterjedési területtel bíró tagjául 

 tekintenünk. Latin diagnózisát a következőkben adom : 



Sorbus Borbásii Jáv. a Öorbo dacica typica ditt'ert: foliis 

 ramulorum abbreviatorum inferioribus basin versus fere semper 

 usque ad rachin vei fere ad rachin sectis, foliis ramulorum 

 elongatorum sterilium basi segmentis 1 — 3 paribus [)arum distan- 

 tibus instructis. Fólia omnia saepius angustiora, subtus laxe 

 ■cinereo-velsaepe viridi-tomentosa, petioli saepius rubelli, :r parum 

 longiores. 



Sorbus dacica typica autem habét fólia versus basin ad 

 tertium vei dimidium laminae fissá, íolia ramulorum abbreviatorum 

 fere ad rachin vei ad rachin] in segmenta 1 — 2 secta, seg- 

 mentis laminae arcte accumbentibus. Fólia subtus albo-, rarius 

 cinereo tomentosa, saepius latiora. Habitat in rupestribus et sil- 

 vaticis montis Domugled, Susku, Jelenica maré etc. ad thermas 

 , Herkulesfürdő ", comit. Krassó-Szörény, sat frequens. Altit. 

 500 — 1200 m. s. m , solo calcareo. Sec. cel. K. Frit se h (1, c.) 

 etiam in Bosnia. 



10* 



