100 



JAVORKA S, 



Syn. : Sorhus hyhrida Heuff. En. Ban. (1858) p. 68, non L ,•: 

 S. dacica autoriim p. p., quoad pl. banaticani ; S. meridionalisy^ 

 aucuparia A. et G. Syn. VI. ii. (1906) p. 106, Pax Grundz. II. 

 (1908) p. 83. 



Icon. : Hedhind, Monogr. Sorbus (1900) p. 55 (sub S. dacica^ 

 fólia tnrionum) ; J. Wagner, A Kert (1901) p. 405 (snb S. dacica, 

 fólia tnrionum); C K. Schneider, Ili. Handb. Lanbh. I. (1906) 

 p. 675,^fig. d (snb S. dacica, folinm tnrionnm) ; icon. nostra tab. 

 2, íig. M. N. (folinm ramnlorum abbreviatornm), fig. 0. (folium 

 tnrionnm sterilinm). 



Borbásnak és Fritschnek azt a véleményét (Österr. Bot. 

 Zeitschr. XLIX [1899] 427. és 429. old.), hogy a .S'. dacica és 

 Borbásii a S. aucuparia var. lannginosa és a 8. aiistriaca hybridje- 

 lenne, már C. K. Schneiler és Ascherson-Grábner sem fogadták 

 el amaz okból, mivel a két növény elterjedési területén a 

 8. aucuparia jnellett a 8. austriaca Torda környékén egyálta- 

 lában nem nő, Herkulesfiirdö körül pedig a ^S*. austriaca, meg 

 még inkább a 8. cretica is egyformán előfordul (sőt itt még a 

 8. umbellata [Desf.] Fritsch-hez közelálló alakok is nőnek), a 

 8 dacica- és különösen a *S'. Borbásii ról tehát ha nem is álla- 

 pítható meg teljes biztossággal, hogy a 8. ana-csoport melyik 

 tagját tekintsük az egyik szülőnek, mégis az aránylag keskeny, 

 a levél csúcsa felé apró levélkarélyok inkább a -S. cretica-ra. 

 vallanak, mint a 8- austriaca-n\. Mindenesetre úgy a 8. dacica-r^ 

 mint a 8. Borbásii-t már régóta állandósult hibridnek vagy akár 

 ál'andósult fajnak is kell lekiniennnk, mint pl. a hozzá hasonló 

 északenrópai 8 hybrida L.-t, vagy a budai hegyvidékről ismert 

 8. semiincisa Borb.-t, melyek szintén önálló földrajzi elterje- 

 déssel i*s bírnak. A mi két Sorbusunkat a 8.. fennica auct. = 

 hybrida L.-vel szemben Borbás, akinek a hazai kritikus Sorbus-ok 

 felismerése körül oly nagy érdemei vannak, már igen jól definiálta 

 (Erd. Lapok [1883] 2l3 — 216. old., ahol a ^S*. dacica még 8. sémi- 

 'pinnata Borb. néven [non Roth, nec Bechst.] szerepel). 



A 8. dacica a Bihar-hegységet délről és délkeletről kísérő- 

 mészkővonulatnak egyik jellemző növénye és az itt növő 8. cretica- 

 nál, ügy látszik, sokkal gyakoribb. A Magyar Nemzeti Múzeum 

 herbáriumában megvan számos példányban a tordai hasadék kör- 

 nyékéről, a Torockó melletti Tilalmas-hegyről, az alsótehérmegyei 

 Csáklyai-kőről, a Kecskekőről, a Tótfalud melletti várrom mellől, 

 továbbá északabbra a Padsúg melletti Skerica alhavasról (a leg- 

 többje Csató János gyűjtése). Az A. Kerner : Vegetationsverh. 

 161. oldalán (nr. 606) Biharmegye déli részéből emiitett 6'. iwíer- 

 niedia minden valószínűség szerint szintén a 8. dacica-\sd lesz 

 azonos. A külföldi hasonló Sorbusok közül a svájci Jurában növő 

 8. helvetica Hedl. in sched. (leírása a Hedl. Monogr. Sorbus 57. 

 lapján) felel meg neki legjobban. Utóbbinak levelei mindössze 

 valamivel keskenyebbek, tehát 8. ária- vagy itfoM^eoíi-eredetre- 

 vallanak. 



