102 JÁVORKA 8, 



Maga a íí*. dacica azonban meglehetős alakváltozásokat is- 

 mutat. így a Tótfahidról és a torockói Tilalmasról való legtöbb 

 példány a 2. képen feltüntetett J. levélalakot mutatják, más 

 példányok levelei viszont már a S. austriaca-ra. emlékeztetnek.^ 

 tehát nem oly mély karélyiiak és szélesebbek, mint a leggyako- 

 ribb dacica-levélalakok, az igazi austriaca-val szemben azonban 

 zöldebb levél fonákjuk, sűrűbb oldalereik, meg valamivel keske- 

 nyebb levélkarélyaik a S. dacica-hoz utalják őket. Simonkai 

 tehát, amint azt már Fritseh is megjegyzi, Kerner nyomán 

 haladva, nem tévedett nagyot, mikor az ő Erdélyi- flórájában a 

 6'. dacica-t a S. intermedia Schult. = austriaca alá vonta 

 synonymon gyanánt. Egyes tordai példányoknak levele viszont 

 meglehetősen hegyes karélyú és csúcsú és a F. Pax tói (Griindz. II, 

 p. 83) Mougeotii X torminalis néven elősorolt növény bizonyára 

 a tordai S. dacica-vsi vonatkozik, úgyszintén Simonkainak a Magy. 

 Növ. Lapok (1878) 147. oldalán közölt N. latifolia-ia. is. 



A S. dacica-t Hedlund nyomán mint austriaca X aucuparia 

 hybridet az alsóausztriai Reisalpról közli K. Ronniger a Verh. 

 zool.-bot. Ges. (1907) [22.] oldalán. K. Ronniger szaktárs úr 

 azonban időközben maga is meggyőződött arról, hogy a -S'. austriaca 

 X aucuparia hybridet nem illeti meg a S. dacica elnevezés, amint 

 ö maga írja nekem : ..der Name Sorhus dacica kann auf diese 

 Hybride nicht angewendet werden, weil nach C. K. Schneider 

 die Hybride 5. dacica eine Kombination der S. aucuparia mit 

 einer Form des -S". meridioncdis darstellt". A Magyar Nemzeti 

 Múzeum növénytárának küldött eredeti, Reisalpról való példány 

 levelei (virágzó hajtásuk nincsen) szabdaltság tekintetében hasonlók 

 a S. Borbásii leveleihez, azonban a levél alakja aránylag véko- 

 nyabb, szélesebb és rövidebb a S. Borbásii levelénél, levélfonáka 

 pedig finomabban odatapadóan fehéresmolyhos. Lényegesebb 

 különbség tehát nincsen Ronniger növénye és S. Borbásii között^ 

 az előbbinek előfordulási körülményeiből azonban biztosan lehet 

 arra következtetni, hogy csakis az austriaca és aucuparia hybrid- 

 jéről van szó, míg a S. Borbásii C. K. Schneider és Ascherson- 

 Grábner szerint is a S. cretica és az aucupa/ria (még pedig bizo- 

 nyára ennek a lanuginosa Kit. alakja) hybridje. 



Ronniger növényét tehát új névvel kell megjelölnünk ; latin 

 diagnózisát a következőkben adom : 



Sorbus Ronniger! 3 ks. {austriaca X aucuparia) hybr. nova, 

 differt a iS*. Borbásii ambitu foliorum latiore, plerumque ovali, 

 foliis tenuioribus, subtus adpresse cinereo-tomentosis (nec laxe 

 virescenti-tomentosis) omnibus basi 2 — 3-pari sectis, segmentis 

 omnino latioribus. a sese sat reniotis. Flores et fructus '? 



Syn. : S. dacica Ronniger in Verh. zool.-bot. Ges. [1907] 

 p. [22], non Borb. — Icon. nostr. tab. 2, fig. P. 



A Sorbus dacica-v&l kapcsolatban még a S. an«-csoport 

 magyarországi alakjairól és azok hybridjeiről akarok néhány rövidi 



