110 TRAUTMANN R. 



Az akvárium, amelybe ezt a növéu3két ültettem, egy észak- 

 nak fekvő szoba egyik ablakában állott; a benne levő vizréteg 

 22 cm. magas volt. E helyen a nyár folyamán a növény nem- 

 csak mintegy másfélméter hosszúságra nőtt meg, hanem számos 

 hosszú hajtása is fejlődött, mindegyik helyesen alkalmazkodván 

 a viszonylagos kis vízréteghez, olyformán, hogy a víz színe alatt 

 kellő magasságban meghajolva, vízszintes irányban terjeszkedett 

 ki a rendelkezésére állott területen. A levelek telizöldek voltak, 

 sőt az anyanövény eredeti termőhelyén kifejlesztett fehéres leve- 

 lei zöldebbek leitek. Minden földfeletti hajtás a tél beálltával 

 elpusztult. 



Az első hajtás azonban, amely a következő tavasszal meg- 

 jelent, már egészen más természetűnek mutatkozott, mint az 

 előző év hajtásai. írókkal erőteljesebb, de merevebb is lévén, 

 mint az előzők, felfelé való gyors törekvésében nem hajlott meg 

 a vJz színe alatt, hanem ezen túlnőtt mintegy másfél cm.-rel. 

 (1. kép a.) A visszahatás nem maradt el: a levegőbe került levél- 

 részek gyors száradá.'ía következtében a hajtás beszüntette a 

 további növekedését. Ez a nyugvó állapot napokon keresztül válto- 

 zatlanul megmaradt, amikor az első hajtástól egy internodiumhossz 

 távolságban megjelent egy járulékos hajtás,^ de nem a rendes 

 nagyságban, hanem ennek talán egytizedrészére redukált szár 

 és levélképletekkel. (1. kép b.) Ez a hajtás rendkívüli lassiíság- 

 gal fejlesztette cérnavékonyságú szárát és igen apró leveleit és 

 nem nőtt meg akkorára sem, hogy a víz felszínét elérhette volna. 

 Ezután keletkezett egy további internodiumhossz távolságban 

 egy rendes nagyságú harmadik hajtás, de az elsőnél vékonyabb, 

 hajlékony szárral, amely már alkalmazkodott a vízmagassághoz, 

 olyképen, mint az előző esztendő hajtásai. (1. kép c.) Az utána 

 következő hajtások is ugyanígy fejlődtek. 



Azt a sajátságos körülményt, hogy a növény a második 

 esztendőben nem tudott az új helyzethez alkalmazkodni, dacára, 

 hogy előzőleg ezen követelménynek megfelelt, talán a véletlen- 

 nek tulajdonítottam volna, ha a harmadik esztendőben nem ismét- 

 lődött volna ugyanaz a folyamat még egyszer. Ekkor már tisztá- 

 ban voltam azzal, hogy itt a kultúra második és harmadik évében 

 a növény fejlődésére egy oly tényező hatott, amely az első esz- 

 tendőben még nem érvényesülhetett. Sajnos, hogy ennek meg- 



' A Potamogeton-fajok gyökértörzseinek c»Sík minden második bü- 

 työkjén fejlődik egy-egy hajtás. Két hajtás közötti gyökértörzsszakaszon 

 van tehát egy közbenső bütyök, amelyet allevél takar, de amelyen nincsen 

 rügy és amelyből rendesen" hajtás nem fejlődik. A jelen esetben azonban 

 fel kellett tételeznem, hogy a szóban forgó járulékos hajtás a gyökértörzs- 

 nek egy ilyen természetű," az első hajtáshoz legközelebb eső, rügynélküli 

 bügyökjéből keletkezett, azon inger hatása alatt, amely az első hajtásnak 

 vízből kiemelkedő, az elszáradásnak kitett tenyészeti kúpjából indult ki. Ez 

 azonban csak feltevés, itt meg nem nevezhető okokból e járulékos hajtás 

 eredetét meg nem vizsgálhattam, de az első hajtással szembeni helyzetéből, 

 meg csenevész alakjából más következtetésre nem juthattam. 



