ö 



112 TRAUTMANN R. 



hez fejlődő sarjain is, a levelek fehéresek ; bennük a klorofill 

 nem, vagy csak igen kevés mértékben képződik, míg a mélyebb 

 vizrétegben a levelek klorofillban dúsak. Ebből következik, hogy 

 a P. perfoliatusnak nem kedvez a közvetlen nappali fény ; az 

 optimális fénymennyiség, amely e növény normális asszimiláció- 

 iához szükséges, kevesebb az átlagos nappali fény erősségénél. 

 Ily értelemben e növény bizonyos analógiába kerül a szárazföldi 

 árnyékkedvelö növényekkel, azzal a különbséggel, hogy itt a 

 fénytompitást a viz fényelnyelö képessége végzi. E növény nor- 

 mális asszimilációs folyamata tehát mélyebben fekvő vizrétegben 

 megy végbe, de ez az optimális zóna viszont nem terjed oly 

 mélységig, mint ameddig e növény kúszó gyökere eljnt. 



Ezen, a vizi élettel járó megvilágítási körülményekhez alkal- 

 mazkodva fejlődik ki már ősszel a P. perfoliatns gyökértörzsé- 

 nek bütyökjén a pikkelylevelek által körülzárt erőteljes rövid- 

 hajtás, az áttelelő tőrügy. Az ebből származó tavaszi hajtás, a pik- 

 kelylevelekben felhalmozott tartaléktáplálék felhasználásával, 

 gyorsan áthatol azon a legalsóbb vízrétegen, amely megvilágítási 

 szempontból kedvezőtlen, míg az optimális fényerősségű rétegbe 

 jut, ahol a rendes asszimilációs folyamat megindul, melynek se 

 gélyével a növény többi részét kiépíti. Az optimális zónán felül 

 levő rétégben kifejlődő szár- és levélképleteknek már inkább 

 mechanikai jelentőségük van ; a szárképletek, mint a sarjak tá- 

 masztékai szerepelnek, a levélképletek pedig a kocsányt bizto- 

 sítják az elmerülés ellen a virágzás és megporzás idején. A nö- 

 vény tehát a víz felszínét csak egy okból igyekszik elérni és ez 

 az, hogy virágzatát kitolhassa a levegőbe és ezzel biztosítsa a 

 megporzást. Egyébként a növénynek mélyebb vízréteggel járó 

 gyengébb megvilágítása az asszimiláció szempontjából jobban 

 megfelel. 



A növényen észlelt sajátságos rendellenesség magyaráza- 

 tát már most könnyen megkapjuk, ha párhuzamba állítjuk a 

 fejlődésére ható külső körülményeket azokkal, amelyek a sza- 

 bad vízben tenyésző növény fejlődését irányítják. Ez annál szük- 

 ségesebb, mert itt a látszat könnyen téves magyarázatra ad 

 alkalmat. Megemlítettem ugyanis, hogy az akvárium, melybe 

 növényemet elültettem, egy északnak néző szoba ablakában állott, 

 ahol nemcsak napfény nem érte. de a szétszórt fény is annyira 

 gyenge volt, hogy a jól megvilágátott akváriumban a megjelenő 

 és sokszor kellemetlen mennyiségre felszaporodó moszatok itt 

 sohasem mutatkoztak. A látszat mármost könnyen azt a felte- 

 vést ébreszthette az emberben, hogy itt a megvilágítás hiányos- 

 sága okozta azt. hogy a tenyészet idejében két izben is kinőtt 

 egy-egy hajtás a vízből, talán abban a törekvésében, hogy eset- 

 leg jobb megvilágirási körülményeket érjen el. A dolog azonban 

 nem ilyen egyszerű. Nem szabad ugyanis elfelejtenünk, hogy a 

 tőrügy, melyből a hajtás támad, a talajban van elrejtve és hogy 

 a tőrügyben, amely már az előző évben létesült, az új hajtás 



