120 NÖVÉNYTANI REPERTÓRIUM 



M. perennis L. í. genuina Mull. Arg., f. saxicola Beck (in monte Klek 

 ad Ogulin, leg. S i lu o n k a i , Kolozsvár, leg. S i m o n k a i) ; M. ovata 

 S t e r n b , et Hoppé f. genuina P a x et K. H o f f m ., f. croatica D e g e n. 

 (Karsztterület. Velebit, leg. Degen); M. ovata 'y^ perennis Pax (Rohonoz, 

 leg. Márton). 



Róna E . : Über die Reduktionen des Zimtaldehyds dnrch Hefe. II. — 

 Biochemische Zeitschrift. Bd. LXVII. 1914., pag. 187—142. 



Schiller J. : Bericht über Ergebnisse der Nannoplanktonunter- 

 suchungen anlásslich der Kreuzungen S. M. S. Najade in der Adria. Mit 1 

 Tafel. — Intern. Rev. d. ges. Hydrobiologie. 1914., pag. 15. 



Österreichische Adriaforschung. Bericht über die allgemeinen 



biologischen Verhaltnisse der Flóra des adriatischen Meeres. Mit 9 Text- 

 abbildungen. — Intern. Rev. d. get<. Hydrobiologie. 1914 , pag. 15. 



Schussnig Br.: Aus der Biologie des adriatischen Phytoplank- 

 tons. — Verhandlungen der K. K. Zoologisoh-Botanischen Gesellschaft in 

 Wien. LXIV. Bd. 1914., pag. 299—304 et 305-309. 



V u k V. dr. : Eine Bemerkung zur Ökologie von Phyllitis hybrida. 

 — Österreichi.sche Botanisohe Zeitschrift. LXV. Bd. 1915., pag. 41 — 43. 



A szerző a cziiuben jelölt ritka harasztot új termőhelyről — Pago 

 szigetéről — említi. 



APRÓ KÖZLEMÉNYEK. 



Martinovics és társai kiásatásakor talált fadaraboli 

 vizsgálata. Martinovics és társai sírhelyeinek kiásatásakor, 

 melyet a mull évben dr. Bartucz Lajos vezetett, egyes koporsó- 

 darabok is felszínre kerültek. A talált fadarabokról tudomást szerez- 

 vén, megkértem Bartucz-ot, szíveskednék vizsgálatra átengedni a 

 darabokat, amit ö készségesen teljesített is, annál is inkább, mert 

 ezeknek a vizsgálataiból kapott eredmény is támogathatja azt a ma 

 már biztos tényt, hogy csakugyan Martinovics és társai nyugodtak 

 azon a helyen. 



A hét csontváz közül csak négy mellett volt még megtalálható 

 a koporsó maradványa. Ezek közül legépebb volt — mint magam is 

 láttam — a külön fekvő Ö z Pál koporsója, melynek az oldalai 

 még egészen jól kivehetők voltak, míg a közös sírban fekvők közül 

 Sigrai, Szentmarjai és Laczkovics koporsójából csak egyes 

 darabok, főleg cigcsapok maradtak meg. 



A talált darabok mind fenyőfából valók, tehát a koporsók csak 

 közönséges ládák voltak, mint amilyenekbe a kivégzetteket elhelyezni 

 szokták. Nehezebb volt annak a megállapítása, hogy milyen fenyőből 

 valók. A fadarabok ugyanis igen rossz megtartásúak, korhadtak, a 

 fenyők meghatározásához oly fontos bélsugarak szerkezete már nehezen, 

 a legtöbb esetben pedig egyáltalában nem volt kivehető. Annyit azon- 

 ban minden esetben meg lehetett állapítani, hogy erdei {Piniis silvestris) 

 vagy fekete [Pinus nigra) fenyőről nincs szó, mert a bélsugarak radiális 



