& 



SZAKOSZTÁLYI ÜGYEK 129 



Nem szívesen teszem, de igen szükségesnek látszik, hogy megkérjem 

 a szerzőket arra, hogy dolgozataikat jól olvasható írással, végleges szöve- 

 gezéssel adják át, mert a pongyola írásmód, amellett, hogy sok hiba forrása 

 lehet, a nyomtatási költségeket is lényegesen emeli. Kérem továbbá a szak- 

 osztály tagjait, hogy a Bot. Közi. számára sűrűbben küldjék be jeles dol- 

 gozataikat. Kérem ez alkalommal különösen a szakosztály idősebb tagjait 

 és azokat, akiket a sors nem állított a háború véres mezejére, hogy foko- 

 zottabb buzgalommal folytassák tudományos munkájukat : dolgozzunk azok 

 helyett is, akik most nem tollal, hanem fegyverrel a kezükben küzdenek 

 hazánk szebb jövőjéért ! 



Köszönöm azt a hathatós segítséget, amelyet Mágocsy-Díetz S. elnök 

 úr és Klein Gy. tb. elnök úr, szerkesztőtársaim nyújtottak, amikor mindig 

 a legnagyobb készséggel, pontos és gyors munkával vettek részt a szer- 

 kesztésben; és köszönöm a Társulat vezetőségének is mindenkor szívesen 

 tanúsított előzékenységét. ^^ ^^^^^^ Gusztáv, 



a Botanikai Közlemények szerkesztője. 



Elnök a szakosztály meleg köszönetét fejezi ki a szerkesztő önzet- 

 len, lelkes munkásságáért és kéri, hogy a jövőben is ily nemes buzgalommal 

 és kiváló eredménnyel gondozza a szakosztály anyagi javait és lássa el a 

 folyóirat szerkesztését. Felhívja a jegyzőt jelentése előterjesztésére. 



3. Jelentés a szakosztály 1914. évi működéséről. 



Szakosztályunk működésének 23. éve a rendes buzgalommal folytatott 

 munkássággal kezdődött és az első félév a zavartalan munkálkodás jegyében 

 folyt le. A nyári hónapok szünideje után már vészterhes fellegek vihara 

 fenyegette hazánkat, úgy hogy joggal féltettük szakosztályunk működésének 

 további zavartalanságát is. De nagy harcaink közepette, amelyet dicső had- 

 seregünk hazánk határain ví, az ország belsejében tovább él és tovább halad 

 a kultúra, a tudomány, mert nemzeti kultúránk szilárd alapjait meg nem 

 ingathatja semmi fenyegető veszély. A dicsőséges győzelembe vetett bizal- 

 munk erős nyugalmat adott nekünk, hogy munkásságunkat tovább folytassuk. 

 Az arra hivattottak a mi sorainkból ott küzdenek, sőt ketten már el is 

 véreztek a harcok mezején, az itthon maradottak pedig kettőzött munkával 

 dolgoznak, hogy sehol semmi fennakadás ne legyen és hogy honunk védői 

 a mi munkálkodásunkból is erőt, bizalmat, lelkesedést merítsenek. 



Szakosztályunk teljes erővel vett részt a kulturális munkában, rendes 

 havi üléseit, az egész éven át kilencet, az előterjesztések kellő számával 

 tartotta meg. Üléseink elnökünk megnyitó szavaiban visszatükröztették a 

 szakosztályi tagok benső együttérzését, társadalmi összetartozását, a magyar 

 botanika fejlődésével való összeforrását, amidőn a személyi érdekű esemé- 

 nyeket is közös érzésünkkel kisértük figyelemmel, üdvözölvén azokat, akik 

 pályájukon emelkedtek, akik becses alkotásokkal gazdagították irodalmunkat, 

 védő szeretettel kísérve figyelemmel, hogy közülünk kiket hívott fegyverbe 

 a haza, de részt véve sok gyászban is, amely nem egy esetben a botanikát 

 •épp úgy sújtotta, mint a botanikusokat. Az elnöki megnyitók mindenkor becses 

 forrásai lesznek a későbbi kutatóknak, akik meg fogják találni azokban szak- 

 osztályunk benső életének mozgató erőit. Különösen áll ez az elmúlt év 



Botanikai Közleményelí 3—4. füzet. 1- 



