A VIRIDI8 típusú EUGLENÁK 137 



Fixálásukat megkönnyítette néhány „jó" tulajdonságuk. 

 Ugyanis az edény fénynek kitett oldalára gyűltek össze (positiv 

 heliotropismus (20 p. 151) és osztódás alkalmával nyálkás bur- 

 kaikkal egymáshoz tapadva hártyaszerű bevonatot alkottak a 

 folyadék felületén és végül, hogy a vízből kimászva nagy meny- 

 nyiségben telepedtek meg az edény falán. A rögzítésnél a követ- 

 kezőképen jártam el: szappannal megmosott és sósavas alko- 

 hollal megtisztított fedőlemezre pipettával egy cseppet cseppen- 

 tettem az Euglenákat tartalmazó folyadékból s mint fedőlemez- 

 készítményt vagy kihagytam száradni vagy a nedves felülettel 

 lefelé 50^ C-ra hevített S c h a u d i n n-féle sublimátalkoholba (14 

 p. 3) mártottam 14 másodpercig. Máskor fedőlemez nagyságúra 

 kivágott muskovit csillámlemezt helyeztem rézdróton felfüggesztve 

 az Euglenákat tartalmazó edénybe, melyre azok azután nagy 

 számban reátelepedtek. Fixálás után a csillámlemezt kettéhasí- 

 tottam s mint fedőlemezes készítményt tovább kezeltem. 



Rögzítés után a készítmények jódos alkoholba, majd a 

 megfelelő alkoholfokozatokon keresztül a festőfolyadékba jutot- 

 tak. Festésre Heidenhai n-féle vashámatoxylint, W e i g e r t- 

 féle pikrokarmint, D e la f i e Id-féle hamatoxyilint ésGiemsa- 

 festéket használtam. Legjobb eredménnyel a Heiden hain-féle 

 vashámatoxylin járt. Sajnos, hogy a G i e m s a-festés az Eugle- 

 náh vastag pelliculája következtében csak elvétve, egyes pél- 

 dányokon sikerült. 



Az EuglenáJc magviszonyait osztódás alkalmával metszete- 

 ken is tanulmányoztam. E célra a már említett hártyákat rögzí- 

 tettem, melyben az Eugleyiák gömbbé húzódva, nyálkás burokkal 

 foglalnak helyet. A fixált hártyadarabokat először megfestettem 

 s azután ágyaztam be kettős celloidin-parafíinba, olyan eljárás 

 szerint, amint azt ifj. Entz Géza a Tintmnidák szervezetéről 

 szóló tanulmányában leírta (7 p. 7). A metszeteket 4 fj- vastagra 

 készítettem s Mayer-féle albumoséval ragasztottam föl. A paraf- 

 fint xylollal, a celloidint aetheralkohollal oldottam ki. Készít- 

 ményeimet festés és megfelelő difíerenciálás után a szokásos 

 alkoholfokozatokon keresztüljuttatva kanadabalzsamba helyez- 

 tem el, kivéve a szárazon rögzített és Giemsával festett praepa- 

 ratumokat, melyeket cédrusolajban tettem el. 



II. 



K 1 e b s az Euglendkról szóló monográfiájában (17) a virídis- 

 típusba egyesítette mindazokat a fajokat, melyek pelliculája arány- 

 lag gyengén fejlett. Ezeken kúszó mozgásuk alkalmával erős 

 metabolia észlelhető. Osztódáskor gömbalakot vesznek föl. Mag- 

 állományuk annyira hasonló szerkezetű, hogy az egységes vizs- 

 gálatot megengedi. 



Szabadon mozgó állapotban magjuk a test hátsó felében 

 foglal helyet. Gömbalakú s ezen alakját megőrzi mindaddig, míg 



