MYKOLOGIAl KÖZLEMÉNYEK 151 



ban, hogy a M. arenaria parafizisei jóval erősebbek (5*5 — 7 \>- 

 •cr.) és spórái a széptanai befűzöttek; a M. scirpi f. phragmitis 

 spóráiban pedig nincsenek olajcseppek, ascusai pedig széleseb- 

 bek (20 (x), mint a M. Jávorkae ascusai. 



Szóba jöhetne még a M. ambigua Berl. et Bres. is (Micro- 

 mycetes Tridentini 1889, p. 39, t. III. f. 9), melyhez hasonlít, 

 de eltekintve attól, hogy ezt nem pázsiton, hanem a gyalog- 

 bodzán (Sambucus ebulus) talá'ták, különbözik a M. Jávorkaetól 

 abban is, hogy spórái rövidebbek (27 — 30 [J-) és a befűzött spóra 

 felső része a szerzők állítása szerint vastagabb, mint az alsó 

 része. 



10. Két Metasphaeria scirpi. 



A Metasphaeriák sorában két faj ugyanazt a nevet viseli. 

 Nevezetesen a 



M. scirpi Feltgen in Vorstud. zu einer Pilzflora v. Luxem- 

 burg, Nachtráge II. p. 170 (1901) és a 



M. scirpi Bérlése in Icones Fungorum I, p. 139, t. CLIII, 

 f. 1. (1890). 



V. H ő h n e l-nek nem volt alkalma, hogy Feltgen ezen 

 faját is felülvizsgálja. Lehetséges, hogy ez a faj nem állja meg 

 helyét, mint P'eltgen i'ij fajainak nagy része. Addig is, mig vala- 

 kinek alkalma nyílik, hogy ezzel a fajjal foglalkozhasson, a 

 zavarok elkerülése érdekében szükséges, hogy a két egynevű 

 fajt egymástól név szerint megkülönböztessük. Ezért ajánlom, 

 hogy a M. scirpi Feltgen (1901) neve Metasphaeria Feltgeiiii 

 Moesz (nov. nom.)-re változtassék. 



11. Spliaeronema Filarszkjana Moesz, n. sp. 



Maculis effusis nigricantibus ; pycnidiis sparsis, epidermide 

 tectis, röstellő ])er epidermidem fissam erumpentibus, depresso- 

 globosis, 100 — 800 1'. diám., nitide atris, in rostrum cylindraceo- 

 conicum productis \ röstellő usque 240 /j. long., 57— 86 íj. latis ; 

 contextu crasso parenchymatico, intus hyalinis, basi brunneis ; 

 conidiis sphaericis, 3 n. diám , hyalinis egiUtulatis, in massa 

 roseis; conidiophoris bacillaribus, brevissimis {1'5 1>. long). 



Hab. in caulibus siccis Luzidae spadiceae., in valle Kistar- 

 patak, montium Magas-Tátra, 15, VI, 1909, leg. F. Filarszky 

 et G. Moesz. 



Figura noBtra 5. 



18* 



