>)fuglev8er« med dess milliontals innevanare (hufvudsakligen 

 Lams tridactylus) samt skadat Nordkaps och Nordkyns 

 klippor belysta af midnattsolens bleka stralar, anlande jag 

 vid middagstiden den 22 Juni till Stangnces i Tanafjorden, 

 hvarest jag lemnade fartyget och pa bat begaf mig till Tana- 

 elf vens mynning, Giildliolmen. 



Sa hade jag nu natt forsta malet for min resa och ge- 

 nast forsta steget pa dess mark bevisade grundlosheten af 

 mina farhagor att komma hit sa sent, att jag ej fran forsta 

 borjan kunde foija vegetationens utveckling. Sno lair nem- 

 ligen har pa manga stalien anda ned till hafstranden och 

 endast fa blommor hade hittills vagat sig fram. Ocksa for- 

 sakrade man harstades, att varen detta ar kom en manad 

 sednare an vanligt. Jag kan ej neka dertill, att jag tyckte 

 det vara en parodi pa midsommar, da jag ofverallt sag sno- 

 massor, de bara flackarne pa marken graa och traden nakna, 

 och da temperaturen om dagen omvexlade mellan -|- 1 och 

 + 6*^ C. Sjelfva midsommardagen vandrade jag under storm 

 och regn kring Fjelbma och antecknade de vaxter, jag da 

 sag blommande; de voro Caltha palustris, Viola Mflora, 

 Saxifraga nivalis^ Ruhus Chamcemorus, Alchemilla alpina^ 

 Emjyetrum, Arctostaphylos alpina, Saliv lanata i)d\ nigri- 

 cans , Betula nana, Luzula pilosa och campestris, Krio- 

 phoriun vaginatum, nagra Carices, Anthoooanthum — och 

 harmed ar forteckningen fardig! Under den veckas tid, som 

 jag har uppeholl mig, framskred dock vegetationen sa myc- 

 ket, att till de ofvan uppraknade kommo Diapensia, Cor- 

 nus suecica, Draha hirta och incana, Cochlearia officina- 

 lis, JRibes riibrum, Saxifraga ccespitosa. Azalea, Oxyria, 

 Salix hastata , hastato -lanata {}Mvke\und), phylicifolia, Lap- 

 ponum och herbacea, Betula, Equisetum aruense och pa- 

 lustre samt Eriophoriun capitatuni. — Man tinner harai, att 

 af Fanerogamer ej stora skordar kunde goras. Den intres- 

 santaste var Caltha palustris p. radicans, hvilken vid Bir- 

 kelund forekom i sma backar bland pilsnaren. Dess fyrkan- 

 tiga, pipiga stjelk och egendomliga utseende frapperade mig 

 i borjan, men ofvergangsformer visade mig snart dess ratta 

 harkomst. For ofrigt anvande jag mycken tid pa efterso- 

 kande af Salix punctata, men kunde, sasom jag trodde, ej 

 finna annat an S. nigricans. Sedermera har jag dock genora 



