21 



mer), hvilka vanligtvis om sominaren lysa hvita af otaliga 

 massor af Matricaria inodora, 



Sadana iiro i kortliet de grunddrag, som jag trott mig 

 finna af vegetationen i denna region. Jq mera man stiger 

 mot hojden pa fjallsluttningarna, desto mera forandras na- 

 turligtvis densammas utseende, i det att bjorken allt mer 

 och mer forkrymper till en lag vresig buske, som endastpa 

 spridda stallen forekommer; pa samma gang forsvinna afven 

 de frodigare, saftrikare vaxtarterna och vegetationen antager 

 ett mera torrt, risaktigt utseende. Slutligen vid ungefar 700 

 fots hojd ofver hafvet upphor bjorken belt och ballet och 

 den region vidta^er, som ganska lampligt blifvit benamnd 

 slattfjallsregionen. - Fjallen aro neml. bar ej af nagon betyd- 

 ligare hojd (de hogsta i Ost-Fiiimarken na ungefar 2000 fot 

 ofver hafvet) och uppskjuta ej i nagra spetsar, utan bilda alia 

 ofvanpa platta, vidstrackta slatter, bvarest endast under 

 vissa kallare ar sno pa nagra stallen qvarligger under hela 

 sommaren. Vegetationen ar bar i allmanbet mycket mager 

 och enformig. De vidstrackta torra slatterna med sin tunna 

 jordskorpa och sina kala klippor tackas endast sparsamt af 

 risaktiga och lagvaxta orter, och endast der backar eller 

 karr bildat sig, samlas arterna till nagot storre antal. Pa 

 den forstnamnda lokalen finna vi hufvudsakligen Gnapha- 

 lium sujnnum, Hieraciuni alpimnn, Diapensia^ PediciilaHs 

 lapponicay Draba hirta, Silene acaulis, Saxifraga oppo- 

 sitifolia, Sibbaldia, Dryas^ AlcliemiUa alpina, Arctosta- 

 pjiylos alpina, Phyllodoce, Azalea^ Oxyr'ia^ Salix herbacea, 

 Juncus trlfidus, Luzula arcuata, hyperborea och spicata, 

 Carex riyida, lagopina och rupestris, Festuca ovina samt 

 Poa alpina; pa de sednare ater bilda sig ofta sma snTir af 

 Salix lanata, Lapponiim ^ glauca och myrsinites och visa 

 sig atskilliga af de i bjorkregionens karr mera vanliga arterna. 



Till denna allmanna skildring af vegetationsforhallan- 

 derna kring Varangertjordens innersta vik, Meskfjurden, 

 kunde jag visserligen lagga en fihteckning pa atskilli<ia sall- 

 syntare arter, som jag bar pa enskilda punkter iaktti«g, men 

 det torde vara mera lampligt att uppskjuta detta, till dess 

 jag pa ett stalle far meddela tillagg till den Flora ofver 

 Finmarken af Lund, som finnes i Bot. Not. 1846 M 5 — 6^ 



