23 



gera malacea och venosa, Solorina crocea^ Parmelia put- 

 verulenta /?• glaucescens, brunnea, hypnorum, oculata ?• dac- 

 tyUftra (isynnerhet pa fjallslatterna), suhfusca var. epibryon^ 

 tartarea med yslt. frigida, turf acea Qd\ verrucosa , Ggalecta 

 foveolaris (pa torf, isynnerhet nara hafvet) o(i\\ geoica, Ste- 

 reocaulon alpinum, Cladonia heUidifiora, amaurocrcea och 

 »cyampes>i Bfcomyces rosens, Biatora atrorvf a och junger- 

 mannice, Lecidea flavovirescens , arctica (pa mossa),- sca^ 

 hrosa, Sjjhcerophori c. fr., Sagedia cinerea, Verrucaria 

 gelatinosa m. fl. Bland stenlafvar kunna vi skilja mellan 

 de pa klippor af urformationen forekommande och de, som 

 tillhora den yngre konglomerat-artade bergart, som har ar 

 den hufvudsakligen forherrskande. Af de forra har jag re- 

 dan vid omnaranandet af de vid TanaehVen insamlade anfort 

 en del, till hvilka kunna liiggas Evernia ochroleuca ^. cin^ 

 cinnata, Ramalina polymorpha^ Parmelia stygia ?• lanatay 

 ciliaris var. (cfr. Wnbg Fl. Lapp. p. 434), elegans och ha- 

 dia c. varr., Lecidea panccola c. fr. och luguhris, Umhili' 

 caria proboscidea och cylindrica; bland de sednare finnas 

 deremot ej manga utmarkande arter, da det ar hufvudsak- 

 ligen pa den mossa och jord, som finnes pa detta slags klip- 

 por, den mangd arter trifves, som man der finner. Anmar- 

 kas ma blott Parmelia obscura §■ tenella, Lecidea asp crella 

 och Collema fascicular e. — Det nu anforda kan visserligen 

 ej gora ansprak pa att vara nagon tillracklig skildring af laf- 

 vegetationen harstades , men dock nog att visa, att man af- 

 ven i detta afseende ej i dessa trakter blir obelonad. 



Vi lemna nu det inre af Yaranger-fjorden for att skil- 

 dra nagra af de exkursioner, som derifran foretogos, och be- 

 gifva oss da forst till Mortensnres, belagct 2 mil o. om Ny- 

 borg och bekant for Skandinaviens botanister sasom den for- 

 ut kanda enda lokalen pa var halfo for Colpodium latifo- 

 lium. Detta isynnerhet pa lafvar rika stiille besokte jag 

 flera ganger och tillbragte der manga angenama stundcr hos 

 dess gastfrie egare, Ilandlanden Nordvi, hvilkens fortjonster 

 om utredandet af de hedniske lapparnes begrafningsplatser 

 aro allmjint erkanda. Stallet ar mahanda ett af de forst 

 bebyggda i Ost-Finmarkon och en vacker bautasten med om- 

 gifvande 14 stenringar hanvisar pa anor uti den graa forn- 

 tiden. Men ocksa marker man har menniskans ingripande 



