25 



formis och miscella^ Sphccrophorits coralloides c. fr., Sage- 

 dia clopima etc. 



Trenne mil mot oster fran Mortensnaes ligger den lilla 

 staden Wadsoe, utmarkt for sin under de sednare aren o- 

 vanligt hastiga tillvaxt samt for sin lifliga liandel. I vege- 

 tativt hanseende arc deremot dess omgifningar icke utmarkta 

 for annat an en ovanlig torftigliet , en foljd deraf, att intet 

 enda trad finnes i stadens narmaste omsifningar , utan nastan 

 endast raagra, vidstrackta torfmossar. Under de dagar, jag 

 pa olika tider af sommaren der uppeholl mig, fann jag intet 

 af intresse utom Hieracium alpinum d. gracilentum Fr. 

 Mon. (ymnig pa backarna mot hat'vet v. om staden) , Sten- 

 hammaria, Conioselinuni Gmelini (inne i sjelfva staden), 

 Cochlearia anglica (isynnerliet pa den lilla on Sandskjser), 

 Stellaria crassifolia , Saxifraga stellaris var. comosa, Sib- 

 baldia jemte GnapJialiinn SKphnan pa hafstranden, Carex 

 chordorhiza, Phleuni pratense samt nagra lafarter, sasom 

 Parmelia straminea, molghdina, aipospila^ tartarea var. 

 gonatodes , JLecidea pezizoidea o. s. v. Mahanda skulle dock 

 en utflykt till den ofvan staden belagna skogbevuxua trakten 

 lemna ett rikare utbyte. 



Den 18 — 20 Juli upptogos af en exkursion, som jag i 

 sallskap med Prosten Sommerfelt foretog till Polma-k, en 

 liten by med ett nyligen uppbygdt kapell invid Finska gran- 

 sen, 6 mil fran Tanaelfvens mynning. Efter en vandring 

 ofver de odsliga Seidafj aliens slatter, der vaxterna iiro in- 

 skrankta till nagra risaktiga krymplingar ocli der Diapensia, 

 enligt Wahlenbergs ord, ))val bildar de vackraste grona tuf- 

 vor eller dyuor, liksom inbjudande att sitta pa, men som i 

 verkliglieten aro sa harda, att man snarare kan stota sig 

 pa demw, anlande vi till Skipagurra vid Tanaelfvens strand, 

 hvariiran fiirden batledes fortsattes. Kring Polmak anstallde 

 jag, omsusad af otaliga skaror blodtorstiga myggor, smarre 

 utflygter at fiera ball, fur att erballa ett begrepp oin vege- 

 tationen i de fran bafvet mera aflagsna trakterna, ocb den 

 fornamsta olikheten tycktes mig vara den, att b;ir triiden i 

 storre massa ocli frodigbet upptrada. Sa t. ex. forekomma 

 bar Primus Padus och Populus tremula visserligen icke, 

 sasom Lund uppgifver, pa sina nordligaste vaxestallen, (da 

 den forra finnes annu vid Fingervandet och den sednare i 



