a! Herr Apothekaren Dyhr. Ryska botanister hanforde deil 

 forst till Rosa cinnamomea , men trodde sig sedermera I 

 densamma igenkanna jR. acicularis Lindl. *). Hvartehda ord i 

 Lindleys definition: yyelatior^ aculeis (sparsis) incequalihus ^ 

 foliolis glaucis rugosis convexiuscidis ^ fructu obcampanu' 

 lata» (pyriformi enl. fig.) ar dock motsatt R. carelica, hvil- 

 ken ar: humilior^ aculeis confertissiini$ subsetaceis, foliolis 

 Icete viridibus tcevissiniis planisy fructu ovato apice in col- 

 lum constricto. Annu mera afviker figuren (Lindl. Mon. t. 

 8.); taggarne aro glest spridda, blomskaft och foder (afven 

 enligt beskrifningen) slata, da R. carelica ar fran roten anda 

 till blonikronan tatt bekladd af borstlika taggar. Med of- 

 vannamnda figur ofverensstamma exemplar fran Berliner-trad- 

 garden och sma plantor iharvarande, uppdragna af fron fran 

 Paris, som med var R. carelica knappt liafva nagon likhet. 



54. Af Linnes, ?d oss ki^v^idiW^di Potentilla intermedia 

 lemnas en god figur i Lehmanns utmarkta Monogr. Potentill. 

 t. 41. Denna hos oss sporadiska art ar ymnig i Ryska O- 

 stersjoprovinserna, enligt Ruprecht allmannaste arten kring 

 Petersburg. — Var formodan, att P, cinerea Chaix fran 

 DaupMnes hogsta alper ar skild fran Monchs och var P» 

 incana^ bestyrktes fOrst af Jordan; genom exemplar af bada 

 i Billot herb. Fl. Gall, et Germ, ar den nu fuUt adagalagd. 



55. Da man icke for Potentilla alpestris vill behalla 

 det mest passande och allmiinnast antagtia namnet, utan for 

 prioriteten forst foredragit P, salisburgensis ^ sedan P, macu-^ 

 lata (ett opassande namn, da bade den och P, verna \ik\z. 

 ega och sakna kronbladens brandgula flack) och sist det 

 aqnu aldre och onekligen biittre P. rubens Vill., finnes in- 

 tet skal att ej med Ruprecht aterstalla det allra aldsta, P, 

 verna L., sa mycket mer som Linne i sin fuljstandiga be- 

 skrifning i Fl. Suec. af P. verna uppgifver for denna alia 

 karakterer, som skilja denna art fran nyares P. verna. 



56. : Bland de uppenbaraste orattvisor, man i nomen- 

 klaturen begatt, ar ofverflyttandet af Trifolium Melilotiis 

 •officinalis L. et omn. auct. bor. till en art, som Linne ej 

 sett och iiirst i sednare tider hos oss blifvit inford. Den 



*) 1 ett sednare liliagg til) Fl. Samojed. ytlriir dock Rupref ht grun- 

 dade tvifvel om denna fdrenings rigtighet. 



3 



