42 



eoni med S. lanata^ S. vestita (och desertorumf) med S. 

 glauca etc.) eller ock sa alldeles med dem analoga, att vi 

 blott vaiita pa upptackten af annu felande former for att finna 

 identiteten bestyrkt (sasom S. lucida och pentanda, >S. 

 eriocephala och S. daphnoides, S. discolor och S. phylici- 

 folia^ S. cordata och S. hastata m. fl.). 1 sjelfva verket 

 hyser jag den ofvertygelsen , att alia skandinaviska Pilarter 

 eller atminstone alia de typer, hvaraf de utgora ensidiga ut- 

 tryck, fiunas. i Nord-Amerika, med undantag kanske af S, 

 nigricans^ som ock tyckes i mangfald af former fatt ersatt 

 hvad som brister densamma i utbredning. 



Plats ar har icke att reproducera dessa framstallningar 

 — hvilka dessutom kanske ej skulle stort intressera manga 

 af Notisernas lasare — eller utveckla ett svar pa den fra- 

 gan, huruvida vara arter harstamma fran dessa, hvilka i 

 Norra Araerika nu vegetera i sadan yppighet, att flertalet 

 Pilar der synes vara luxurieraude former af vara. Jag har 

 har endast velat rigta de svenska botanisternas nppmarksam- 

 het pa ett par prof af denna ofverensstammelse , pa tvenne 

 arter, som bora framsta i ett annat Ijus for oss, nar vi sa 

 uppdaga vidden af deras slagtforbindelser och bredden af 

 deras hemland, och hvilka ock derfore maste af oss pa an- 

 nat satt bade uppfattas och benamnas. Ty det namn ar 

 onekligen bast, som klarast aterger uppfattningen. 



Den forsta ar var- Salix depressa. Hvar och en kan- 

 ner, att denna art eger en ganska stor utbredning afven inom 

 vart fadernesland, nemligen anda fran nordligaste Lappland 

 till Skane, samt att den pa sa manga lokaliteter betydligt 

 vexlar i form, storlek och karakterer, hvilka alia vexlingar 

 forst af Fries (Nov. Mant. I.) aterfordes till en hufvudform, 

 hvilken sedan af botanisterna allmant blifvit erkand som 

 sadan. For de kallaste delarne synes den ludna formen, 

 Wahlenbergs S. livida p. cinerascens ^ mest egendomlig; i'6t 

 de varmaste provinserna ater den, som Fries i Mantissa I. 

 omnamnt sasom var. y. hicolor; da deremot den verkliga S, 

 livida AVnbg. mera intager de medlersta trakterna och Norr- 

 lands skogsmarker. Da man nu vet , att Pilarne i alhnanhet 

 (d. v. s. med undantag af grupperna Polyandrce^ Fragiles^ 

 Helices och Viminales) aro af arktiskt eller subarktiskt ur- 

 sprung, och da man ser denna art resligast och mest utbil- 



