' 47 



Mnnu i Schweitz patraffat den verkliga S. pyrenaica G. — 

 Fran det arktiska Amerika har jag emedlertid i Hookers herba- 

 rium sett ett tillrackligt stort antal exemplar af en krypaude 

 pilform, hvilken uppenbarligen horer till denna art och ej 

 mera afviker fran den pyreneiska an var gor det. Den be- 

 namnes i Hook. herb. S. cordifolia, men inom samma om- 

 slag finnas ock exemplar af en annan art , harifran med (of- 

 tast) verkligen hjertlika blad vasendtligen skild; och da nu 

 dessa blifvit sammanfattade under samma namn af S. cordi- 

 folia Psh. och beskrifning i Hookers Flora Boreali-Ameri- 

 cana (hvarvid Hooker dock yttrar, att den der beskrifna vax- 

 ten foga fortjenar benamnas S. cordifolia, emedan bladen 

 oftare aro spetsiga an innupna vid basen), har jag for den 

 sednare begagnat benamningen S. suhcordata, och fort den 

 forra till den art, hvaraf representanter saledes finnas bade 

 pa Pyreneerna, Skandinaviens alper och Rochy Mountains. 

 For denna art ville jag nu foresla namnet 



S. alpicola, och sasom hithorande former uppfora 



a) S, pyrenaica Gouan. — Pyreneerna. 



b) S. norvegica (Fr.) — Skandinavien. 



c) S. americana. — Amerika. 



Fa slagten erbjuda i rikligare matt gynnsamma tillfallen' 

 att skapa dessa s. k. nya arter, som vissa forfattare synas 

 sa mycket alska. Men for hvar och en, som verkligen stu- 

 derat detsamma ej i herbarier utan i skog och mark, och 

 ej pa en flack allenast utan pa skilda lokaler , skall det snart 

 blifva klart, att forraerna och arterna sa ofverga i hvaran- 

 dra, att man ofta tycker sig frestad att erkanna blott fa huf- 

 vudtyper. Det ar ock — enligt min fasta ofvertygelse — 

 hvad som i en framtid mojligen kommer att ske, nar vi liira 

 kanna sammanbindningslankar, hvilka vi nu blott ana. E- 

 medlertid fa vi ej draga i betankande, att redan nu borja 

 med reduktionen, nar omisskannbara anledningar dertill fore- 

 finnas och nar det allmanna basta synes fordra den. Upp- 

 stallandet af nya arter vacker vanligtvis foga motstand, da 

 deremot borttagandet af gamla bestamningar ej alltid niot- 

 tages med bifall. For min del tror jag dock att »skilja haf- 

 ver sin tidw, och att i somliga fall var erfarenhet redan blif- 

 vit sadan, att det ar en verklig vinst for vetenskapen att 

 sasom helt uppfatta, hvad naturen, men ej alltid botani- 



