50 



ofriga strandernas lummiga skogbekladnad och ar blott bar 

 och der bevuxen med snar af Cratcegus Oxyacantha, Pru- 

 nvs spinosa och JRosa canina, mellan hvilka bafva intrangt 

 sig klangande massor af Ruhus fruticosus och nemorosuSy 

 samt Campanula latifoUa, Hypericum hirsutum och JLa- 

 thyrus sylvestris nedslagit sig. Pa mossaktiga stallen nar- 

 mast sjobradden hafva Epipactis palustris ^ Eriophorum la- 

 tifolium, Herminium monorchis och Carex paniculata for- 

 ma simplicior med hopdragen vippa (den typiska formen 

 med utbredd vippa bar jag ej patrafFat inom socknen) funnit 

 en for sig passande lokal. Vidare anmarkas : Scirpus com- 

 pressu^, Helosciadium inimdatimi och i sjelfva sjosanden 

 Ranunculus reptans. Den storsta raritet, stranden bar att 

 uppvisa, ar dock den pa sumpiga angar derstades temligen 

 ymnigt forekommande Inula Britannica. Besynnerligt nog 

 uppgifves den bade af Gosselman och Lilja i bans Skanska 

 Flora for vestra sjostranden, der jag endast patraffat ett 

 eller tva exemplar. Jag bar for ofrigt af densamma bemarkt 

 tvenne former, den ena: storre, mera robust, mindre harig, 

 grenig och med langre stralblommor; den andra: mindre, tatt 

 harig, nastanenkel, med kortare stralblommor. Vaxten torde 

 emellertid vara val vard att narmare undersokas i naturen. 

 Norra och vestra stranderna aro deremot bevuxna med 

 herrliga bokskogar, i hvilkas skugga rikligen frodas: Vero- 

 nica montana. Campanula latifolia, Stellaria Holostea och 

 nemorumy Hypericum tety^apterum, Convallaria multijlora, 

 Carex remota, elongata och sylvatica. Milium effusum och 

 Melica uniHora m. fl. lundvaxter. Storsta intresset i bota- 

 niskt hanseende erballer dock sjon genom den i densamma 

 belagna, genom sin storartade vegetation, sina resliga Lu- 

 narier, Dentarier m. fl. sallsynta vaxter utmarkta » On Ly- 

 beck.w Sasom derstades ej forut anmarkta kunna namnas 

 Hypericum hirsutum och Malachium aquaticum. Den inora 

 Sofvestads socken till en del liggande Ellestasjon bar foga 

 anmarkningsvardt att uppvisa, med undantag af u47?5ma JRa- 

 nunc\doides, af hvilken jag pa sjons ostra strand funnit ni- 

 gra exemplar, och Humulus Lupulus, som pa den norra 

 bildar nara nog ogenomtrangliga snar. 



En egendomlighet i socknens vegetation visar sig deruti, 

 att en mangd vaxter , hvilkas egentliga hem ar att soka inom 



