63 



ocli riqyestris^ Parmelia oculata p. dactylifera q. ir. , ehloro- 

 phana , Biatora placophylla , Lecidea Morio , Umhilicaria 

 atropruinosa, Siphula Ceratites (ymnig), Verrucaria gela^ 

 tinosa o. s. v. — Andtligen pa aftonen den 23 vande sig 

 vinden, sa att jag kunde erlialla nagra personer, livilka 

 vagade begifva sig ut pa det upprorda hafvet och fora niig 

 ofver Varangerfjorden till Wadsoe. Efter ett besok pa Mor- 

 tensnses, der Eriophorum Callitrioi; nu , fastan sparsamt, ob- 

 serverades i ))birkelierna», aulande jag slutligen till det van- 

 liga Nyborg. 



Pa detta satt forflot sommaren hastigt och angenaint, 

 tilldess jag snart med saknad sag mig tvungen att lemna 

 dessa trakter med dess intressanta vegetation och hjertliga 

 innevanare. Den 16 September var nemligen utsatt for den 

 sista angbatsfarden fran Wadsoe till Hammerfest och med 

 denna maste jag medfolja, ehuru jag hogeligen hade onskat 

 att annu en gang fa besoka Tanadalen samt att foretaga en 

 vandring inat landet norr om fjorden, hvilket annu ingen 

 botanist besokt. Fran allt detta maste jag dock afsta; for 

 att dock nagra dagar fa vistas vid Wardoe och se vegeta- 

 tionen vid sjelfva hafvet, begaf jag mig pa bat den 14 Sept. 

 fran Wadsoe for att segla till Kiberg, men en valdsam storm 

 tvang mig att soka land vid Langbunses, 2 mil fran detta 

 stalle. Foljande morgon amnade jag batledes fortsatta niin 

 resa,' men hastigt uppvaxte en ny rasande storm, nedvrakande 

 stora smaltande snomassor, och — i deniia vaderlek nod- 

 gades jag nu att vandra ofver fjallen ett par mil till Svart- 

 nses genom vattensjuka karr, uppsvalda backar och med 

 stormen midt i ansigtet. Forfrusen och genomvat framkom 

 jag till namnda stalle, der jag nodgades (utan att kunna 

 ombyta kliider, emedan alia mina saker blifvit qvarlemnade 

 i Wadsoe) qvardroja 5 timmars tid, innan nagon vagade att 

 fora mig ofver det smala, men nu hvitsjudande sundet, som 

 skiljer Wardoen fran fasta landet. Att jag under denna 

 vandring ej kunde finna mycket af varde i botaniskt han- 

 seende, ar naturligt; dock erhoU jag bland de stran, som 

 uppstucko ur snon , Juncus arcticus , Careoo arctophila samt 

 Aira alpina , afvensom straxt ofvan Svartnajs den for Skan- 

 dinaviska floran nya Armeria alpina. 



Mitt hopp att fa nagot begrepp om Wardoetraktens 

 vegetation slog belt och ballet fel. Visserligen foretog jag 



