64 



straxt efter min ankorast i sallskap med Sognepraesten Land- 

 mark, af hvilken jag erhiill atskilliga underrattelser om bar 

 forekommande arter, en kortare vandring , under hvilken en 

 och annan atmiustone i vaxtgeografiskt hanseende intressant 

 vaxt anmarktes, men pafoljande morgon, da jag lioppades 

 fa noggrannare undersoka trakten, befanns ahisdjup sno be- 

 klada hela nejden*). Stormen fortfor att rasa, sa att ang- 

 baten maste bar qvardroja 1 Va dygn, innan den kunde afga 

 till Hammerfest. Med denna medfoljde afven jag, bcb da 

 det visade sig, att detta snofall strackt sig ofver bela Fin- 

 marken , nodgades jag afsta fran min plan att annu en tid 

 qvardroja i Hammerfest, Alten eller Tromsoe; underrattelser 

 fran Upsala om kolerans harjningar derstades bestamde mig 

 sedan att oafbrutet fortsatta hemresan. Endast i Trondbjem 

 drojde jag ett par dagar under illamaende och afvaktan pa 

 angbat till Levanger, ocb barunder anmarkte jag blott iTi^- 

 racium suecicum, Achillea Ptarmica ocb Endocarpon jiu- 

 viatile vid den nya vaganlaggningen. Fran Levanger skyn- 

 dade jag genom den vackra Vserdalen, ofver Carl-Jobans- 

 vagen, forbi den redan vinterkladda Areskutan till Oster- 

 sund ocb derifran till Sundsvall, bvarifran jag med angbat 

 den 12 Oktober anlande till Stockbolm ocb pafoljande dag 

 till Upsala. 



Sadana aro i storsta kortbet grunddragen af denna resa. 

 Skall jag nu slutligen afgifva ett totalomdome om densamma, 

 sa maste jag oppet bekanna, att den — oaktadt (eller ma- 

 handa just till folje af) sina besvarligbeter ocb sma obebag 

 — utgor den angenamaste sommar , jag upplefvat, full af 

 sanna frojder ocb njutningar. Det utbyte, som under den- 

 samma vanns , kunde visserligen under en gynnsammare som- 

 mar varit storre, men det var dock mer an nog for att 

 tillfredsstalla mina djerfvaste forboppningar. Men bartill kom- 

 mer afven en sorgsen, nedslaende tanke, nemligen den, buru 

 mycket det annu i dessa trakter aterstar att gora ocb buru 

 svart det ar att dit fa atervanda. Det ar derfore jag ej nog 

 kan uppmana en bvar, som intresserar sig for en noggrann 



*) Denr.« sn« borlgick, enligt sedan erhallna underriitlelser, ejmera, 

 utan vinlcrn intradde med delsamma, under det all ronnen annu 

 blommade och knappast nagot h(J annu var inbergadt. 



