69 



matte med det snaraste infria det i detta arbete till halften 

 gifua loftet oin en fuUstandig flora ofver dessa trakter. 



Th, Fr. 



2. Den sydfyenske Ogaards Vegetation, en floristisk Skizze 



af M. T, Lange. 74 sid. 8:o. (I Naturliist. Foren. 

 Vidensk. Meddelelser , 1857). 



Det omrade, hvilket Forf. till denna afhandling skildrar 

 och hvilket han under 7 ars tid med ofortrottad ifver under- 

 sokt, utgores af sodra delen af Fyen, mot norr begransad 

 af en rad af kiillar, hvilka jemte deras fortsattning mot n. 

 0. fatt det nog hyperboliska namnet ^^de fyenske Alpery), 

 samt af de sma oar, som ligga soder om densamma; liela 

 areal-inneliallet utgores af 21 qu.^mil, af hvilka dock 8 aro 

 tackta af vatten. 



Efter en kort framstallning af denna trakts jordman, 

 klimat m. m., skildrar Forf. den olika vegetationen pa de 

 sarskilda lokalerna, af hvilka d^n odlade jorden bar ar den 

 forherrskande och derfore gifver at hela floromradet en egen- 

 domlig, fastan enformig pragel. Ej mindre an 40 pr. C. af 

 de anmarkta vaxterna tillhora nemligen denna lokal och bland 

 dem aro hogst fa af intresse; de fiesta aro kosmopolitiska aker- 

 ogras och ruderatvaxter, bland hvilka dock allmant fore- 

 komma nagra i Sverige saknade eller sallsynta, sasom Crepis 

 virens, Stachys arvensis, Antirrhinum Orontiinn, Hi/pe- 

 ricum humifusum^ Sagina ciliata, Trifolium striatum m. 

 fl.; bar och der visa sig Cuscuta Trifolii och Sagina ape- 

 lata. Markvardigt nog saknas deremot Matricaria Chamo- 

 millay Onopordon oq\\ B,umex domesticus. Ouppodlad oppen 

 mark saknas nastan belt och ballet , och endast viigkanterna 

 kunna till denna klass banforas; med forvaning finner man der 

 alldeles icke eller ytterst sparsamt de for Seeland pa dylika 

 stallen karakteristiska Lappa tomentosa, Anchusa offici- 

 nalis^ Echium, Plantago media ^ Pastinaca o. s. v., hvar- 

 emot dehor ium, Lappa major, Crepis biennis, Galium 

 Mollugo, Dancus m. fl. i ymnigbet frodas. — De akrarna 

 och vagarne ofverallt omgifvande hackarne besta hufvudsak- 

 ligen af hassel och pilarter, och af dessa utmiirka sig isynnerhet 

 de forra gonom en massa af Rosee och Ruhi (II. vestitus, 

 corylifolins, discolor, JRadula och ccesius), de sednare ater 

 genom en torftigare fanerogam- , men ganska rik moss- 

 vegetation. — I skogarne skulle man val kunna vanta en 

 vegetation , pa hvilken kulturen utofvat ett mindre inflytande , 

 men detta galler blott till en viss grad, ty afven dessa aro 

 bar odlade. Som de dessutom bufvudsakligen besta af bok, 



