107 



hvilken i sin skrift: De VelectriciU ties vegetauoc*) val icke 

 anfor nagra egna observationer ofver detta amne, men der- 

 emot sadane af Linne d. y. Denne hade nemligen under sitt 

 vistande i Paris forsakrat Forf. till namnda skrift, att han 

 manga ganger hos Tropceolum majus sjelf skadat detta blixt- 

 lika sken och att det isynnerhet syntes starkt och tydligt, 

 » om den foregaende dagen visat anlag for ovader. » 



Emellertid framstod namnde Tropceolum sasom den 

 enda vaxt, hos hvilken ett.dylikt Ijusfenomen iakttagits (ett 

 forhallande, som natiirligtvis skulle ej sa obetydligt forsvara 

 forklaringen af detsaniina), anda tilldess Lektor L. Chr. 

 ^aggren i Kongl. Wetenskaps-Akademiens Handlingar for 

 1788 nieddelade likartade, under 5 ars forlopp verkstallda 

 iakttagelser pa Ringblomman (Calendula officinalis)^ brand- 

 gula liljan (Lilinm hulhiferum) och sammetsrosen (Tagetes 

 patula och erecta), afvensora, ehuru hogst obetydligt, hos 

 brandgula varieteter af solrosen (Helianthus annuus)**). 

 Han an marker harvid, att den brandgula fargen tyckes vara 

 nodvandig for detta fenomen, ty hos ingen vaxtart med annan 

 farg hade det visat sig, och ))de ringblommor, som till far- 

 gen aro brandgula, blicka tydligast, men ju mer den brand- 

 gula fargen aftager och faller i Ijust, desto svagare blir 

 skenet och pa de blekaste osynbart. » For ofrigt anmarker 

 han, att detta fenomen visar sig i Juli och Augusti manader 

 ungefar 'a timmas tid vid solens nedgang, da luften ar k!ar, 

 men ej da den ar full af vata dunster eller da det regnat. 

 Samma blomma ))blickade» ofta med blott 2 — 3 sekunders 

 mellanrum, men stundom drojde det flera minuter mellan 

 blixtrarne; » da sa bander, att flera vid hvarandra staende 

 blommor pa en gang blicka, synes skenet tydligt och pa 

 nagra famnars afstand.» For ofrigt anforer han, )>att da 

 man med spanda ogon sag pa en eller flera, nara till hvar- 

 andra staende blommor, syntes ganska liten eller alldeles 



*) Btklagliglvis bar deltii orbele ej varit tillgJingligt utari l.Iott 

 Urln uldrag ur detsamma i DeCandolles Physiol." ubers. von 

 Hoe per pag. 684 och i M evens Pnanzen-Physiol. p. 200. Samma 

 forh.^llande bar afven cgt rum med Cromes nt-danfdr anforda skriff. 



") Skenet hade icke bos alia dessa lika styrka, utan starkast bos 

 Ringblomman och svagare i den ordning de sedan bar ofvan bhfvit 

 antorda. 



