144 



rekomma p4 sain ma lokaler och likval, s^som det tyckes, 

 bibehalla sin olikhet i flera generationer. 



Den vackraste och storsta formen af L, campestris bar 

 jag fran Gronland af J. Vahl. Den ar 2 fot hog, bredbla- 

 dig raed bladen ofverallt hariga och vippan mangblommig, 

 (var. grcenlandica mihi). De spadaste forraerna har jag fran 

 Karesuando med smala hoprullade blad och ett aggrundt ax 

 i toppen: var. subspicata mihi, emedan den kommer mycket 

 nara smarre former af L. spicata L. De ofriga i Hn. ed. 6 

 uppraknade formerna aro allmanna i Norden. 



Formerna af L. arcuata arc synbarligen mera beroende 

 af lokalerna. Utom L. nivalis Spreng., hvilken Skandina- 

 viens Botanister anse for L, hyperhorea Br., samt L. con- 

 fusa Lindeb., hvilken form jag erhallit af Vahl fran Gron- 

 land, kunna annu anmarkas: 



— subnivalis: axen gyttrade i toppen af det 1-3 turn langa 

 etrat till ett anda aggrundt ellef 3 narstaende ax, bladen 

 utstaende langre, stundom dubbelt langre an strat. — Fran 

 fallen i Qvickjock. 



— latifolia: axen 4-5 pa korta utbojda skaft; bladen breda 

 och platta, skarlikt utbojda, langre an strat. — Areskutan 

 1819. 



— capillaris: strat tradsmalt, under blomningen 1-2 tum med 

 2-3 fablommiga ax, efter blomningen 6-7 turn hogt med myc- 

 ket korta (*/j turn) och smala blad. — Blommande pa Nje- 

 pusurte i Pitea Lappmark; utblommade ex. pa fjallen bortora 

 Koutokeino 1838. 



Fran Magdalena Bay har jag erhaliit af Vahl en form, 

 hvilken han antog vara den ratta L. hyperhorea Br. Sa 

 vida det ar tvist underkastadt, hvilken form ar den ratta, 

 kan det intressera Svenska Botanister att hora en kort be- 

 skrifning pa denna form: Strat 7-8 tum hogt, forsedt med 

 7-8 langa och smala, nastan 3-kantiga, rannformiga blad; 

 axen kortskaftade, mangblommiga, aflanga, hvitludna af de 

 lint rispade eller harkantade blomskarmen ; bladen fran ne- 

 dersta delen af stjelken val ett qvarter, de ofre stjelkbladen 

 2-3 tum langa; roten krypande utan bladskott, men stjelken 

 vid roten och nedtill omgifven af ganska manga blad. — 

 Jag vet ej, om Vahl sett Browns exemplar eller om han be- 

 stamt sina efter beskrifning, men visst ar, att denna form 



