145 



afvlker mycket Iran L. nivalis Spreng., som bar korta, platta, 

 nastan lancettlika blad. En form, som jag kallar L. ar- 

 cuata var. glacialis, med aflanga, svartbruna ax pa korta 

 skaft fran Qvickjocks-fj alien koramer nara till Vahls L. hy- 

 perborea, men den ar fabladig ocb bar icke sa bvitbariga 

 blomskarm. Jag anser naturligtvis alia dessa former bora 

 till samma art, sa mycket mera som jag i betraktande af de 

 manga former, som L. campestris eger, maste draga i tvif- 

 velsmal, huruvida L, arcuata ar riktigt skild fran L. cam- 

 pestris, Ju flera former en art framter, desto mera miss- 

 tankt maste bvarje ny art vara, som bar alltfor mycken 

 slagtskap med den gamla arten. L. spicata visar afven tec- 

 ken till ofvergang, nar den t. ex. i Karesuando narmar sig 

 till busen. Jag bar exemplar med aggrundt ax ocb svart- 

 bruna skarmblad, da den annars bar bvitaktiga skarmblad, 

 ocb smaaxen nagot atskilda. Fortorkade exemplar fran Njam- 

 mats i Qvickjock med en 3 tum bog, tradsmal, nastan blad- 

 los stangel ocb Vi tum langa sammanruUade blad vid roten 

 (L. spicata var. petrcea Laest. Loc. parall.) visar oss dessa 

 vaxters benagenbet att antaga olika former efter lokalens 

 beskafFenbet. 



liitteratur-ofvcrsist. 



Forhandlinger ved de Skandinaviske Natnrforskeres Syvende 

 Mdde. 1 Christiania den 12—18 Juli 1856. Cbristiania, 



Werner & C. 1857. 658 pag. med 34 pag. Anbang. 8:o. 



(Forts.) 

 3. Ofversigt af de inom Skandinavien hittilh kdnda 

 arter af slcigtet Betula. Af L. M. Larsson. — Under 

 denna titel meddelas en fullstandig monografi ofver detta pa 

 seduare tider mycket bearbetade ocb omtvistade slagte; vi 

 vilja bar meddela diagnoserna pa de upptagna arterna och 

 de grupper, i bvilka de fordelas: 



I. Arhores s. Excelsoe: arter med i den fruktb/irande 

 aldern kortare eller liingre kronstam; bladen grenigt-adriga 

 d. v. s. bladets sidonerver raka och ganska tydliga anda till 

 bufvudsagtandernas spetsar, aderniitet mellan sidonerverna 

 fint, derfore mindre skarpt i ogonen fallande, ocb aldrig 

 framtradande ofver bladytan; bladen merendels af mjukare 

 konsistens, tuuua och bojliga. 



