147 



.' 3. B. ghdinosa "Wallr. : bladen rundadt ftggrunda, 

 kortspetsade, tiitt och grundt dubbelt-naggsagade; hoiihangen 

 cylindriska, tatblommiga, kortskaftade och uppriitta; honhan- 

 gets fjall merendels langskaftade, fingerlikt 3-klufna, starkt 

 iierviga; mellanfliken merandels langt utdragen, smal, aflang 

 och trubbig; sidoflikarne afrundade, breda, mer eller mindre 

 utstaende och kortare an mellanfliken (nagongang lika breda 

 och langa som mellanfliken och saledes med densamma lik- 

 formiga) och starkt harbraddade. Notterna omv. aggrunda, 

 omgifna af en nedit'ran smaningom utvidgad vinge, som upp- 

 till ar nagot bredare an noten och naende till stiftens halfva 

 langd. 



«. tyinca: bladen rundadt aggrunda och honhangena n. 

 oskaftade och uppratta. 



p.^ davurica Pallas (enl. Ledeb.): bladen utdraget rut- 

 formiga eller med lang vigglik bas och tvart afsmajj^aiide 

 till en kort spets. T ^ ^ 



'Forma pendula: bladen utdraget rutformiga; honhiingen 

 langskaftade, liksqm de smala grenarnes hangande. 



4. B. sidtalpina n.sp.: bladen aggrunda eller vanligen 

 rhombiskt aggrunda, merendels kortspetsade, djupt och hvasst 

 dubbel-naggsagade med utstaende sagtander; honhangen cy- 

 lindriskt klubblika, tatblommiga, kortskaftade och uppratta; 

 honhangets fjall langskaftade, grofnerviga, fingerlikt 3-klufna, 

 af merandels svartaktig farg, tatt smaludna och i flikarnes 

 kanter langt och tatt hariga; mellanfliken merendels langt 

 utdragen, triangelformig; sidoflikarne afrundade, merendels 

 bredare an mellanfliken, elliptiska eller rhombiska; notterna 

 bredt omvandt-aggrunda, omgifna af en vinge, som iir af no- 

 tens bredd eller nagongang bredare, naende till notens spets 

 eller nagon'gang till stiftens spetsar. — Forek. i Sveriges 

 och Norges fjalltrakter. — Liitt skild fran foreg. genom bla- 

 dens skarpspetsad<e och mycket utstaende sagtander, de klubb- 

 lika, svartaktiga och tatlunda hiingena, derigenom att uer- 

 verna pa bladens undra sida vid torkning oftast svartna, 

 genom sitt egendomliga utseende och geografiska utbredning. 



II. Friitices s. stirps B. intermedin: hogviixta buskar, 

 som siitta frukt forst vid ungef. 3 alnars hojd; bladen till 

 Jionsistensen fasta, tjocka och liiderartadc, med sidoncrverna 

 icke mot kanten raka utan bagformigt bojda och nagongang 

 forsvinnande, forran de uppnatt bladkanten; aderniitet mellan 

 dem bredt och i ogonen fallande; bladen pa ofre sidan och 

 ganska ofta pa undre sidan upphojdt nerviga och adriga, 

 hvilket forhallande isynnerhet tydligt visar sig pa yngre exem- 

 j>lar d. V. s. till fyra alnars hojd. 



5. B. intermedia Thomas: grenarne grasvarta, tiitt 

 bestrodda med resinosa vartor; bladen rundadt-hjertlika, nil- 



