151 



fran nordliga delen af Christiansands stift anda till Guld- 

 brandsdalens fjiill, forran man tinner nagon mera i ogonen 

 fallande olikhet i fjall-vegetationen. Fran Dovre visar sig 

 mot norden samma enforinigliet anda till Vest-Finmarken, 

 hvarest forst en och annan fran oster inflyttad vaxt borjar 

 visa sig. I Pyrenajerna deremot finner man under en dags 

 resa fran oster till vester, eller tviirtom, en mycket omvex- 

 lande och olika vaxtlighet. — Faster man sig vid vegetatio- 

 nens frodighet och mangden a! individer, torde Dovre-trak- 

 ten, isynnerhet till folje af sin vattenrikedom och fuktighet, 

 gora Eyna-dalen forsta platsen stridig, och med hansyn till 

 kryptogamerna finner man den Syd-Europeiska trakten vara 

 ytterst fattig i jemnforelse med Dovre, hvarest man verkli- 

 gen kan antaga, att det finnes 3-4 ganger sa manga arter 

 lafvar och lofmossor." 



Bland ofriga uppgifter, som forekomma i detta verk, 

 torde har blott bora namnas, att Prof. S teens tr up inom 

 den Zoologiska sektionen visade, att de egendomliga utviixter 

 pa, bladen af bjorken, boken, alen, linden m. i\. vaxter, af 

 iivUka flera blifvit beskrifna sasom svampar, tillhorande slag- 

 tet Phyllerhmi^ leda sitt urspruiig fran sma djur {Phytoptus 

 Dug.), hvilka enl. St. troligen aro larver, mahanda tillho- 

 rande mycket olika slagten. 



For ofrigt kunna vi ej annat an beklaga, att korrektur- 

 lasningen af de Svenska afhandlingarne lemnar mycket ofrigt 

 att onska, da de aro i ho 2 grad .vanstallda af tryckfel. 



- ■-•'-■- Th. Ft, 



^trodcla Uiiclerratteliser. 



Pleris aquilina s&som fOdo-^dmne. Rotslocken af denna vSxl, ; 

 hvilken innehaller myrkct slftrkelse och vaxtsk-m, har nSgra gSnger i' 

 Europa och Sibirien blifvit anviind for alt bereda ett slags groft brod. 

 IJkaledes har Forster meddelat underrStlelso derom, alt infSdingarne 

 pS Nya Zeliind hernia On stor del af sin fdda Iran rotleina ellcr rot- 

 stockiirne af ormbunkar. JNIan vet tillika, alt bland de olika arter, 

 som harvid anvjindas, iifven finnes en Pleris^ s§ lik P. aquilina^ alt 

 man belraklar den blott och b;irl sA'^om en varietet, at hvilken man 

 gifvit namnel esculenta. Alia dessa omsUindigheter hafva fdranledt den t 

 Engelske Bi)tunisten Berkeley all undersoka beskaffenhelen af det fd- 

 doiimne, som P. aquilina kan iemna. Han rostade derfore nigra rot- 

 slockar af densamma och fann, att de visserligen kunde fllas, men 

 dock ufgjorde en ganska obehaelig fdda i anseende till sin klibbiga 

 massa och mindre angenSma smak. Ou han emellertid ansag, att do 

 skiille blifva mycket sraakligare, om man kunde befria dem fran deras 

 slenuniga beslands-del, lat han rifva ett arffal ,f6jut tvailadc och ren- 



