168 



mer narmade axens obetydligt m'6rkare farg , hvilket val 

 kan tillskrifvas vaxestallet i fjallen. — Den auses vanl. 

 sta narmast C. microstacliya^ hvilken den onekligen till 

 habitus ganska mycket liknar, men ar dock sannolikt O. 

 canescens narmare och mellan dessa arter en slags mel- 

 lanforni. Vaxande bar den t. o. m. tycke af C. norvegica 

 ocb elongata. Den afviker fran O. canescens genom sina 

 aflanga, mera narmade ocb tilltryckta smaax ocb spet- 

 sigare frukter samt fjallens och till folje deraf hela axets 

 gulbruna farg, hvilken farg bladen afven vid torkning 

 tyckas vilja antaga o. s. v.; fran O. microstachya genom 

 mera tufvadt vaxtsatt, bredare (nara 2 lin.) blad, de nastan 

 likformiga smaaxen m. m. — Eburu genom habitus gan- 

 ska utmarkt torde den och dess artratt dock behofva 

 vidare granskning i naturen, 



— dioica L. a. 



— pauciflora Lightf. t. a. 



Gramineee, Juss. 



Tritieum repens L. a. 



— caninum L. r. (Qvarnon i Calix skarg.; Salmi- 

 nanti — mahanda flerest. i skarg.) 



Mymus arenarius L. h. o. d. i skiirg.; afvensom utefter San- 



gis- och Calix-elfvar. 

 Lolmm perenne L. t. (Bondersbyn vid Calix elf.) 

 Festuca pratensis Huds. r. (Haparanda: Lisst.; Tornea.) 



— rubra L. a. — Af denna art anmarktes en utmarkt 

 varietet, hvilken fortjenar namnet multiflora. Den ut- 

 marker sig genom hogre vaxt, mang- (oftast 10-)blom- 

 miga, blekgrona, smaludna smaax, platta, ett par lin. 

 breda rotblad. Den forekom pa angsmark vid Bjork- 

 fors nedat Korpikelf, der den bildade mycket tata tuf- 

 vor. Ar dock mahanda identisk med /S sqiiarrosa. 

 Hartm. Fl. 



— ovina L. a. 

 JBromus secalinus L. b. o. d. 



— arvensis L. r. (Bjorkfors.) 

 JPoa pratensis L. a. 



— • trivialis L. t, a, 



— nemoralis L, .Iva o. d. 



— annua L* a*. ■- • 



Glyceria pendidind Lsest. r. (Tornea elf; pa hafsstranden 



vid SalminantiQch Seivitz ggd, isynnerbet pa sednare 



■,{:i stallet ymnig.ir--"Blir pa hafsstranden, tydligen emedan 



--rd^n;der ej ar underkastad elfvens stigande och fallande, 



mera upprat, med stadigare sti;a, bredare och styfvare 



blad samt bar, isynnerbet fore blomningen, ett ganska 



