174 



ban t. 0. m. icke ens radfragat So mm erf el ts Suppl. Fl. 

 Lapp. 0. s. v., bar jag genomgatt sa manga af de mig be- 

 kanta auktorerna, som det varit mig mOjligt, och bar der- 

 vid gjort en ganska god efterskord. 



Men innan jag ofvergar till uppraknandet af dessa til- 

 lagg, torde det ej vara olampligt att i kortbet aterkalla i 

 minnet de man, som at dessa trakters botaniska undersok- 

 ning ofFrat tid ocb krafter, samt de skriftliga meddelanden, 

 som de barom lemnat. 



Den forste botanist, som besokt Finmarken, tyckes 

 bafva varit den utmarkte biskopen i Trondbjem J. E. Gun- 

 nerus, bvilken under de visitations-resor, som ban aren 

 1759, 62, 64 ocb 67 foretog, besokte storre eller mindre 

 delar af detta land ocb strackte sina farder anda till Wardoe. 

 Ocb icke nojd med de skatter, som ban sjelf derunder upp- 

 tackte, uppmuntrade ban afven prester ocb andra embetsman 

 att insamla natur-alster, bvarigenora ban blef satt i tillfalle 

 att i sin Flora Norvegica meddela uppgifter sa val om flera 

 for dessa trakter egendomliga vaxter som afven om mera 

 sydliga arters nordliga granser. Bland de utmarktare, som 

 af bonom harifran anforas, marka vi Gentiana serrata och 

 tenella, Pinguicula villosa. Primula Finmarkica, Ra- 

 nunculus hyperhoreus ^ Diantkus superhuSy Arenaria nor- 

 vegica, Gyranadenia albida, Chamaeorchis alpina. Vera- 

 trum m. fl. , afvensom flera, bvilka sedan ej blifvit ater- 

 funna, t. ex. Ajuga alpina, Limosella aquatica. Slum lati- 

 foliuiriy JRanunculus lapponicus , Saxifraga hirculus och 

 adscendens , Salix amygdalina , Herminium Monorchis , 

 Sagittaria, Carex hirta, Calamagrostis lanceolata o. s. v. 

 Flere af dessa torde dock med lika sakerbet kunna antagas 

 vara uppgifna till folje af felaktig bestamning, som de afven 

 af bonom fran Finmarken anforda CocJdearia dau'ica, Cera- 

 stium viscosum^ Salix 7'Osn%arini/oUay ValUsnaria spiralis 

 ocb Zostera oceanica. 



Den andre botanist, som gjorde dessa trakter till fore- 

 mal for sina undersokningar, var Mart. Vabl, hvilken till- 

 bragte vintern ocb varen 1787 i Tromsoe, derefter under 

 sommaren seglade till Wardoe ocb slutligen pa bemresan 

 ofvervandrade fjallen mellan Porsanger-fjord ocb Qvaloen. 

 Utbytet af fanerogamer larer icke varit sardeles stort men 



