85 



er overordentlig lav ; Skosaalen bliver i t0rt Vejr snart poleret 

 glat af den, saa Foden glider, og Gangen bliver besvserlig. 



Her findes navnlig f0lgende Arter: 



Gram in 696. Weimjoertneria canescens , der her er langt 

 hyppigere end i Klitterne og nsesten kan danne Bestande; 

 Festuca ovina og rubra; Agrostis vulgaris^ der er yderst 

 almindelig; Airopsis prcecox, ligeledes meget almindelig, og 

 imdertiden nsesten bestanddannende ; A. caryophyllea^ noget 

 sjseldnere; Bromus mollis; Phleum arenarium; Antlio- 

 xanfhum. 



Gyperacese. Carex arenaria (den har ikke sit rette Hjem her). 



Caryophyllacese. Lepigomim ruhrum; Spergula arvensis; 

 Scleranthus annuus og perennis; Cerastium semidecandrum. 



Gruciferse. Teesdalia midicauUs, meget aim; i Maj i 

 Blomst, i Juli med Frugt; Draha verna; Arahis Thaliana. 



Papilionaceee. Trifolium arvense, midertiden nsesten be- 

 standdannende og tonegivende; Lotus corniculatus; An- 

 thyllis vulneraria. 



Polygonacese. Rumex Acetosella (i saadan Msengde mider- 

 tiden, at Marken rodmer). 



Umbelliferae. Pimpinella Saxifraga, isser var. dissecti folia. 



Violaceae. Viola tricolor imdertiden i saadan Msengde, at 



Marken sees violet i lange Afstande ; V. canina. 

 Gampanulaceae. Jasione montana ; Campamda rotundifolia. 

 Gompo sitae. Hieracium Filosella; H. umbellatum; Filago 



minima; Erigeron acre; Taraxacum erythrospermum ; 



Antennaria dioica; Hypochceris radicata, og sJ8elden H. 



niaculata. 

 Plumb agin acese. Arineria vulgaris, baade i glatte og i 



staerkt haarede Varieteter. 

 Plantaginacese. Plantago lanceolata. 

 Rubiacese. Galium verum. ■ 



Mange Steder er Calluna i Fremrykning og har skudt 

 isolerede Forposter ind paa Sandmarken. 



Dernaest udfylde mange Mosser Bunden mellem disse 

 Urter, navnlig Hypnaceer, Ceratodon og Folijtrichum. 



6. Tor Lynghede. 

 Den torre Lynghede er en Ca//?ma-Hede , fra hvilken 

 Erica er udelukket. Calluna vulgaris har jeg nsermere om- 

 talt i „Psam. Form." S. 196 og i „Plantesamfmid« S. 202. 

 Den er kraftigst paa nyt Terrsen, og den voxer godt i ren 

 Sandbimd; men eftersom Lyngskjolden tiltager i Tykkelse, 



