103 



hvilket fremkom dels ved For0gelse af Gellelagenes Antal, 

 dels derved at de enkelte Celler bleve storre og tildels endog 

 nsermede sig noget til Armpalissadecellers Karakter derved, 





M 



Fig. 12. 



Pyrola minor. 



A-G fra Studeli Mile (Sol); H~M fra Hornba?k Plantage (Skygge). 

 ei, Undersidens Hud; es, Oversidens Hud. 



at de fik Indbugtninger. Spalteaabningerne frembod felgende 

 interessante Forhold; medens der var typisk udviklede, nor- 

 male Spalteaabninger paa begge Sider af Skovplantens Blade 

 (J—Kere fra Oversiden, L—M fra Undersiden), havde Sand- 

 og Solplanternes Blade kun paa Undersiden normale Spalte- 

 aabninger (F — G), men Oversidens vare fejlslaaede efter at 

 vsere naaede til et vist Udviklingstrin {se B—E), formodent- 

 lig en direkte Felge af de omgivende Naturforhold. Denne 

 ontogenetiske Udviklingshistorie kaster Lys over den fylo- 

 genetiske, 



Eriophorum an (/itsti folium kan danne Bestande paa Sand- 

 bund med Udelukkelse af naesten al anden Vegetation, men 

 dog ikke tsettere end, at Sandet er overvejende over Plante- 

 vsexten. Da den bar ret lange Udlabere, staa dens Skud 

 temmelig spredt og enligt. Ovenfor (S. 69) ere de syd0st for 

 Milesoerne fundne Eriophorum -Bestande allerede omtalte 



