163 



nied Mos — jeg fandt her en enkelt lille Tue af Campylopus 

 Schlmperi — , nEer Toppen gruset Fjeldmark, naesten uden 

 Vegetation og paa Toppen Grimmia-Hede. Det var her som 

 overalt paa Fseroerne Grimmia hypfioides^ som beherskede 

 Vegetationen, blandet med Grimmia ericoides, Poli/trichum 

 alpimim, nogle Hylocomier o. fl. a. Paa selve de freni- 

 springende Topklipper bredte sig Amhlijstegium uncinatum 

 var, orthothecioides og Antitrichia curtipendula. Den sidste 

 er en udpreeget xerofil Mos og synes paa Fseroerne at fore- 

 trsekke de hojeste Fjeldtoppes fremspringende Partier. Enkelte 

 Steder har jeg truffet den Isengere nede, paa exponerede 

 Khpper og Blokke mod Syd, eller hvor Vandet ikke kimde 

 lobe ned paa den, dog overalt kun steriP). Paa Klipper 

 paa Sydsiden af Toppen var Grimmia apocarjm almindelig 

 og naturligvis ogsaa den allestedsntervserende Andrecm petro- 

 pkila. Udsigten fra Toppen var ret storartet. Syd paa saa 

 man de skarpe Kamme af Suderoens h0jeste Fjelde og mod 

 N. hsevede begge Dimonerne sig op over Fjeldene ved 

 Tveraa. I det Fjerne 0jnedes Skuo og Sando og yderst i 

 V. Myggenses, hvorimod de andre 0er smeltede sammen til 

 en gulgraa Masse med enkelte sneklaedte Toppe laengst mod 

 N. De nederste 1200 M. af 0erne vare, saa langt jeg kunde 

 se, skjulte af Taagen, og dybt nede skimtedes Trangisvaag- 

 fjorden gjennem et let Taageslor, som var trsengt ind 

 igjennem Dalen Vest fra. Jeg steg ned paa Nordsiden af 

 Fjseldet, gjennem en stejl Kloft og ad en ligesaa stejl Skraaning 

 af lost Basaltgrus med meget fattig Vegetation, hvor en enlig 

 Coclilearia arctica blomstrede og var det eneste oplivende 



^) Naar Simmons, i Botan. Notiser 1897, p. 71, skriver, at Antitrichia 

 curtipendula „ar en af de vanligdste arterne i ^haugens" lagre del^ 

 maa der vistnok foreligge en Forvexling. Jeg har ialt samlet eller 

 notei-et den fra 8 Lokaliteter, hvoraf de 5 ere Fjeldtoppe eller 

 Kamme, de 2 i c. 300 M. Hojde o. H. og den ene nser Kysten, nemlig 

 Klipperne langs Stien mellem Ejde-Kirken og Molen paa 0ster0. Jeg 

 kan ikke tro, at en saa let kjendelig og iojnefaldende Mos vilde 

 vajre undgaaet min Opmjerksomhed, hvis den havde vseret hyppig. 



11* 



