165 



Fjelde i Baggmnden. Vegetationen var kjaeragtig, pletvis 

 med SphcKjnum og Hylocomier; neesten overall, baade paa 

 vaade og torre Steder, bredte Grimmia hypnoides sig. 1 en 

 fiigtig Lavning, c. 500 M. oppe, traf jeg ferste Gang den 

 atlantiske Halvmos Pleurozia purpurea i Selskab med Grimmia 

 hypnoides, Campylopus atrovirens, Sphagnnm tenellum o. fl. 

 1 Neerheden voxede Mastigophora Woodsii sparsomt mellem 

 andre Mosser. 1 300 M. Hojde noterede jeg paa fugtig Bund 

 med spredte store og smaa Sten folgende: 



Paa Jord: Oligotrichum incurvuni. 



Anthelia julacea, Breutelia chrysocoma. 



rigelig med Frugt. Andreaea alpma, c. fr. 



Grimmia hypnoides. FruUania Tamarisci. 



Hylocomimii loreum. Diplophyllum albicans. 



— proliferum. Nardia scalaris. 

 Polytrichum juniperinnm, $. 



— pilosum. P^^^ Sten: 



— alpinum. Grimmia elliptica. 



— subrotundum. — fascicularis. 

 Campylopus Schwartzii. Andregea petrophila. 



Hist og her voxede noget Graes og Carex samt enkelte 

 Selaginella spinosa. Den 0verste Del af Dalen skraanede 

 stejlt op mod den overste Hammer og bestod af lost Basalt- 

 grus og store og smaa nedstyrtede Blokke med meget fattig 

 Vegetation. Et enkelt Sted voxede Sphagnnm quinquefarium. 



Saadanne Indseenkninger (Fseringernes „bottnar") som 

 den her skildrede ere almindelige paa Faeroerne, om end af 

 meget vexlende Storrelse og Vegetationsforhold. Vende de 

 mod N. eller V. og derfor ere mere fugtige paa Grund af 

 sparsomt Solskin, er Fanerogamvegetationen mere tilbage- 

 trsengt og Mosserne dominerende. Paa 0.- og S.-Siden af 

 Fjeldene er Forholdet gjerne omvendt. Hojden over Havet 

 har selvfolgelig ogsaa stor Indflydelse. Man kan passende 

 inddele dem i to Slags, nemlig med og uden So i Bunden, 

 hvilket i Reglen har en ikke ringe Indflydelse paa Vege- 

 tationen, Til forste Slags horer Kvanhaiigen paa N.-Siden 

 af Sudero (se Pag. 158) og Dalen N. for Famien (se Pag. 161). 



