177 



trseffe saadanne ode, grusede Strsekninger , der uden Tvivl 

 skylde Vinden deres Negenhed. At domme efter de isolerede 

 Rester af Grsesbekla&dning , synes det som om flere af disse 

 Lokaliteter tidligere have vseret dfekkede af en tilmed taet 

 og kraftig Vegetation. I Virkeligheden traf jeg ogsaa paa 

 mangfoldige Skard og Halse en taet Plantevaext, isser be- 

 staaende af Gr«s, Carex og Mos, navnlig Hylocomier og 

 Grimmier {ericoides og hypnoides). Det er derfor sandsynligt, 

 at dette Taeppes Modstand brydes ved at det, af en eller 

 anden Grand, faaer et Hul paa den vaerste Vindside; Vinden 

 kan da efterhaanden faa Bugt med hele Plantedaekket. I 

 denne Forbindelse kan anfores, at Fseroerne mangle mange 

 af de i Europa ellers almindelige sandbindende Mosser. Til 

 de vigtigste af disse hore enkelte Polytrichum-kviev, og saa- 

 danne findes paa Fsereerne i rigelig Maengde, navnlig Arterne 

 P. pilosum og aljnnum , som ogsaa gjore god Fyldest, hvor 

 de kunne. Men dernied ere vi ngesten ogsaa fserdige. De 

 ovrige mangle enten eller ere saa sjeldne, at de neppe 

 spille nogen RoUe. Ceratodon purpurens og enkelte Bryunt- 

 Arter have nogen Betydning, og af ellers ikke eller under- 

 ordnet' sandbindende Mosser optra^der den allestedsna^r- 

 vserende Nardia scalaris og bidrager uden Tvivl i ikke ringe 

 Grad til at fsestne den lese Grusbund. 



Mit forelobige Maal var et af Bofjeldene ^Sualdausl'jeld", 

 hvis Top naaer en Hojde o. H. af 618 M. Den overste Del 

 af Fjeldet er bred og svagt hvailvet, uden fremspringende 

 Klipper, men stenet og gruset Fjeldmark med meget fattig 

 Vegetation. Ranunculus glacialis prydede ogsaa her de ede 

 Strsekninger. En stserk Hagelbyge, efterfulgt af Sne, deekkede 

 i faa 0jeblikke Fjeldets Top, hvorfor jeg foretrak at stige 

 ned til blidere Regioner. Gjennem en stejl Kloft naaede jeg 

 Bunden af en dyb IndsBenkning tset S. for Vigum, c. 220 M. 

 0. H. Paa S.-, V.- og 0.-Siden er den dsekket af de hoje 

 Fjeldes na^sten lodrette Hamre, og nedenfor disse skraaner 

 Terraenet stejlt ned mod Dalbunden, hvis Midte opfyldes af 



Botanisk Tidsskrift. 21. Bind. 12 



