233 



Potamogeton undulatus Wolfgang 



{P. erispus L. x P. praelonfjus Wulf.). 



Af 

 J. Baagoe. 



(Uddrag af foregaaende Artikel). 



Hertil Tavle 7. 



Paa den af mig i Sommereii 1895 ledede Exkiirsion til 

 jyske Soer og Aaer blev i Gudenaa fundet en Potamogeton, 

 soni ved naBrmere Unders0gelse viste sig at vaere P. un- 

 dulatus Wolfg. (Roemer & Schultes: Mantissa III p.' 360 

 jfr. S. 223), en Bestemmelse, jeg fik bekrseftet ved en n0je 

 Sammenligning med Originalexemplarer, etiketterede af Wolf- 

 gang. 



Da denne interessante Plante i Virkeligheden kun synes 

 at vsere iagttaget meget faa Gange, og da den ofte er 

 bleven misforstaaet , medens jeg formoder, at den er ret 

 udbredt, hidssetter jeg en udforlig Beskrivelse af den. 

 Angaaende de mig bekjendte sikre Fund henvises til For- 

 tegnelsen S. 231. 



Hele Planten er nedssenkt, stor og robust, indtil V!i 

 Meter h0J og af m0rkegr0n Farve, hvorved den giver Vandet 

 et morkt Ska^r, som allerede paa Afstand rober dens Til- 

 stedevserelse. 



S 1 86 n g 1 e n hos den axbeerende, fuldt udviklede Plante er 

 grov, stiv, noget zigzagb0jet, brungraa, forneden ugrenet eller 

 med kun faa Grene, foroven som oftest stserkt grenet, fir- 

 kantet sammentrykt, de smalle Sider hvaelvede, de brede 

 omtrent 3 Gange bredere end disse, flade og forsynede med 

 en fyldig Rende paa hver Side, saa at Tvsersnittet faar nogen 

 Lighed med et 8-Tal. Denne La^ngdefure — der er saa 

 karakteristisk for Potamogeton erispus og derfor antyder Af- 



