354 



V8e;i'n for Sneen imod Slormen , og have derved en stor 

 Indflydelse paa Snedaekkets Dannelse og Vedligehoidelse. 

 Mange af disse Steder vilde vsere belt snebare, bvis ikke 

 Overfladen var af denne Beskaffenbed. 



I den daekkede Fjeldmark slatte de overvintrende Skud 

 sig ikke taet til Underlaget. Hvis man bar en Ur for sig, 

 vil man snarere fmde Skuddene strakte i Retning mod Lyset. 

 I Modsaetning til den snebare Fjeldmark er det ber byppigt 

 at traiffe de overvintrende Planter med staaende. visnede 

 Rester af Blomsterskuddet. 



Paa Stenene var der flere Steder stor Rigdom af Li- 

 cbener, der alle saa friske ud. Foruden de meget udbredte 

 Lecanora- og Lecidea- Arier, vare Puder af Stereocaulon denu- 

 dafAim meget byppige; nogle Steder vare Gp-ophoj-a- Aiierne 

 de fremberskende, andre Steder den meget almindelige Par- 

 melia saxatilis^). Indblandet mellem Licbenerne voxede flere 

 Steder Mosser, mest Grimmia-Arier. De Pr0ver, jeg bar taget 

 berfra, bestaa af: 



Grimmia alpicola G. beterosticba efr. 



G. apocarpa cfr, G. fascicularis ster, og 



Andrea^a petropbila ster,^) 



De, Karplanter, jeg bar noteret, ere folgende: 

 A. Med levende (gronne) Blade og anlagte Blomster. 



1. Erapetrum nigrum 6. Arctostapbylos uva ursi^) 



2. Saxifraga oppositifolia -) 7. Arenaria ciliata 



3. S. csespitosa-) 8, Arabis petraea^) 



4. Cerastimn alpinum -) 9. Rumex Acetosa. 



5. Geuni rivale 



1, 2 og 6 havde fuldt dannede Blomster, der ikke havde 

 andet tilbage end at udfolde sig. Arenaria ciliata bavde 

 ogsaa fuldt dannede Blomster; den var vistnok en Efternoler, 

 der bavde levet Vinteren over. Djen bavde ogsaa visnede 



^) Mossevne ere bestemte af C. Jensen og Lichenerne af J. S. Deich- 



mann Bianth. 

 ^) Fuldstaendig af samme Udseende som i 0st-lsland, cfr. Bot. Tidsskr. 



19. B. S. ^283-289. 



