Formationsunders0gelse og Formations- 



statislik. 



Af 

 C. Raunkiaer. 



Tal er Videnskabens Versefedder. 



E, 



in af de forste Bestrsebelser i den biologiske Plantegeografi 

 niaa gaa iid paa at overvinde den Vanskelighed, der opstaar ved, 

 at Plantevsekstens floristiske Sammenssetning kan vsere h0jst for- 

 skellig paa forskellige Steder selv om Kaarene er ganske ens og 

 Planteverdenens Tilpasning til Kaarene derfor maa antages at voere 

 vsesentlig den samme som Helhed betragtet; det gaelder her om at 

 finde et Middel til at vise Plantevsekstens biologiske Ensartet- 

 hed til Trods for dens floristiske Forskellighed. 



Hvad angaar de store biologiske Hovedtraek, der kan Isegges 

 til Grand for Bestemmelsen og Begraensningen af de 

 planteklimatiske Riger,' saa mener jeg, at vi i de af mig 

 opstillede, paa Planternes Tilpasning til at overleve de 

 ugunstige Aarstider baserede Livsformer har et brngeligt 

 Middel, der kan anvendes, indtil det lykkes at finde noget bedre. 

 Jeg har vist, at vi i det paa de nsevnte Livsformer grundede bio- 

 logiske Spektrum har et Middel til at afgore, hvorvidt forskellige 

 Omraader med floristisk set ganske forskellig Planteverden h0rer 

 til samme eller til forskellige Planteklimater; jeg har nemlig vist, 

 at de Omraader, hvor de for Planteverdenen afgerende klimatiske 

 Forhold er vaesentlig ens, viser vsesentlig samme biologiske Spektrum, 

 og det saavel hvad Zoner som Piegioner angaar; og, paa den anden 

 Side, at de Omraader, hvor de for Planteverdenen afgerende klima- 

 tiske Forhold er vsesentlig forskellige, viser vsesentlig forskelligt 

 biologisk Spektrum. Og endelig, at det biologiske Spektrum har 

 vist sig at vsere saa f0lsomt, at selv ganske smaa, artsfattige 

 Floraers biologiske Spektrum folger prsecist den almindelige Regel. 



