— 24 — 



endog ofte til Dannelsen af den enkelte Formations Navn. Det, 

 som jeg derfor f0rst og fremmest her har tilstraebt, er at finde en 

 af subjektivt Sk0n uafhsengig Metode til Bestemmelsen 

 af de enkelte Arters Betydning i Vegetationens Sammenssetning, 

 de enkelte Arters Valens. 



Fysiognomisk set dominerer en Art ved Masse, o: ved Individernes 

 Tal eller St0rrelse, eller ved begge i Forening; det gaelder derfor 

 cm at finde en praktisk anvendelig Metode til Bestemmelsen af 

 Massen; dog mener jeg, at det er AMgtigere, at Metoden er eksakt, 

 at den er saaledes, at forskellige Unders0gelser af samme Formation 

 giver samme talmaessigt udtrykte Resultat, fremfor at den f0rer til 

 et ganske korrekt Udtryk for Arternes Masseforhold , hvilket vel 

 ogsaa, praktisk set, er uopnaaeligt, 



Paa Forhaand kunde det synes forholdsvis let at bestemme 

 Arternes Masseforhold eksakt, nemlig ved Vejning, en Metode, der 

 jo ogsaa benyttes i Landbruget, f. Eks. ved Gr9esmarksQnders0gelser, 

 ved Bestemmelsen af de enkelte Arters Andel i H0studbyttet. Man 

 vil imidlertid snart se, at Sagen ikke er saa let, og at denne Me- 

 tode er, praktisk set, uigennemf0rlig ved Formationsunders0gelserne. 

 En vaesentlig Vanskelighed ligger i Sp0rgsmaalet om, paa hvilket Tids- 

 punkt i Vsekstperioden Vejningen skal fmde Sted; denne Vanskelig- 

 hed foreligger ikke for Metodens Anvendelse i Landbruget; her er 

 Tidspunktet bestemt ved det Maal, der tilstrsebes: f. Eks. Be- 

 stemmelsen af de enkelte Arters Andel i H0studbyttet. Anderledes 

 i Formationskeren. Her maa man enten bestemme Massen paa 

 den enkelte Arts Kulminationstid eller som den af den enkelte Art 

 i hele Vaekstperioden producerede Masse. Det sidste er paa Forhaand 

 praktisk uigennemf0rligt og det f0rste i Virkeligheden ogsaa; thi da 

 de forskellige Arter har deres Knlmination paa forskellige Tider af 

 Aaret, vil denne Metode krseve, om ikke just lige saa mange Under- 

 s0gelser som Formationen indeholder Arter, saa dog en lang Pisekke 

 Unders0gelser fordelt over hele Vsekstperioden; og da Vegetationens 

 Sammensaetning ikke er ens allevegne indenfor samme Formation, 

 maa hver Unders0gelse omfatte en Rsekke paa Maa og Faa udtagne 

 Pr0ver. Jeg mener derfor, at naar det ved Formationsunders0gelsen 

 guelder om at faa et sandt og anvendeligt Udtryk for Massen er 

 Vejningsmetoden uigennemf0rlig. 



Ikke stort bedre stiller Forholdet sig for en anden Metode til 

 Bestemmelse af Massen, nemlig ved Tselling. Anvender man Individ- 

 Tselling, st0der man paa den Vanskelighed, at det for mange af de 



