— 30 — 



sig til det sande For hold. Ved Anvendelsen af henholdsvis 1, 

 Vio og Vioo n M, blev Forholdet som man ser henholdsvis 51 : 49, 

 66 : 34 og 85 : 15. Det sidste Tal er neppe langt fra det sande 

 Forhold; dog er Anemonens Tal sikkert dog endnu for lille; i saa- 

 danne Formationer, hvor en enkelt eller nogle Arter er i over- 

 vseldende Grad dominerende , niaa man derfor maaske benytte en 

 endnu mindre Fladeenhed end ^/loo n M. , hvis man 0nsker at 

 konstatere det sande Forhold, saa vidt det med denne Metode 

 lader sig gore. I de fleste Tilfselde er Forholdet jo imidlertid dette, 

 at der er jevne Overgange mellem Arterne med Hensyn til Hyppigheds- 

 graden, saa at det ikke er saaledes, at en eller faa Arter er i over- 

 vseldende Grad dominerende i Sammenligning med alle de ovrige. 

 Og da det efter min Mening desuden ikke just kommer an paa 

 for enhver Pris at faa Hyppighedsgraden bestemt saa n0Jagtig som 

 muligt, men i forreste Linie kommer an paa at faa faste, sanmien- 

 lignelige Tal , der naturligvis gives saa nojagtige som en praktisk 

 anvendelig Metode tillader, har jeg ved mine senere Undersogelser 

 saa vel af Skovens Bundflora som af andre Formationer stadig be- 

 nyttet ikke den mindste af de nsevnte Fladeenheder men den naest- 

 mindste, nemlig Vio d M., fordi denne af flere Grunde forekommer 

 mig mest praktisk. 



Man maa jo nemlig ogsaa tage Hensyn til, hvad der er praktisk 

 gennemforligt, saa at der biiver et fornuftigt Forhold mellem det 

 anvendte Arbejde og det opnaaede Resultat. Bruger man store 

 Fladeenheder, udkrseves der ganske vist ikke saa stort et Tal, f0r 

 det endelige Resultat naaes, nemlig det Resultat, at Under- 

 sogelsen af endnu flere Fladeenheder ikke vaesentlig 

 forandrer det ved Undersogelsen af de foregaaende 

 Fladeenheder konstaterede Forhold; men en nejagtig Under- 

 sogelse af selv kun et mindre Antal storre Fladeenheder er i de 

 fleste Formationer et stort Arbejde , samtidlg med at Overens- 

 stemmelsen mellem Resultatet af Bestemmelsen af Hyppigheds- 

 graden sammenlignet med det virkelige Forhold i Almindelighed er 

 meget utilfredsstillende. 



Tager vi derimod en meget lille Fladeenhed som Udgangspunkt, 

 f. Eks. ^/loo G M., udkrseves der Undersogelse af et stort Antal Flade- 

 enheder, for det endelige, stabile Resultat naaes; og vel er i nogle 

 Tilfselde, nemlig i artsfattige Formationer, Undersogelsen af den 

 enkelte Fladeenhed, den enkelte Kvadrat, let, men i de fleste Til- 

 fselde, i alle artsrige Foi'mationer, er Undersogelsen af den enkelte 



