— 71 — 



hvor Lys kan komme ind fra Siden mellem de slanke, grenlose 

 Stammer, begynder en Indvandring ikke alene af enkelte Individer 

 af spredt voksende Arter men tillige en Indvandring af enkelte 

 selskabeligt voksende Arter, som i sluttet Trop troenger leengere 

 og Irengere ind i Skoven, saa langt som tilstrgekkeligt Lys naar. 



I Egebjergene, en Fortsaettelse af Jonstrup Vang mod 0st, 

 hvor jeg naermere bar fiilgt og med Stikprove-Metoden unders0gt 

 denne Indvandring, er Oxalis acetosella den forste af de selskabeligt 

 voksende Arter, som saaledes vandrer ind i Granskoven; derefter 

 f0lger, naar Bunden bliver lysere, Aira flexuosa, der saa langt den 

 som sammenhsengende Tseppe naar, ganske singer den Oxalis 

 acetosella-Facies , som kom f0rst. Andre Steder kan Forholdet 

 veere et andet; det aihsenger for en stor Del af Arten af den 

 Plantevsekst , der findes paa det Sted , hvortil Granskovens Rand 

 groenser op, og hvorfra Indvandringen lettest foregaar. I Nordsiden 

 af Jonstrup Vang fmdes en Granskov, som mod Syd grsenser 

 op til en Skoveng, hvorfra der nu er begyndt en Indvandring, som 

 jeg senere skal komme nsermere tilbage til. Mod Nord gaar den 

 samme Granskov ud til Skovdiget, og herfra er en Indvandring af 

 andre Planter begyndt, nemlig Planter, som tilherer den Flora, der 

 fra gammel Tid bar vokset langs Skovdigets Inderside: jo Isengere 

 man gaar ind i Skoven, des fattigere og mere spredt er naturligvis 

 denne nyindvandrede Flora. Yderst en Rubus idaeus-Facies 

 med Urtica dioeca, Lampsana communis^ Lactuca muralis, Cirsium 

 oleraceum o. a.; derneest en Urtica dioeca-Facies med Lamp- 

 sana, Lactuca, Galium aparine, Epilohium montanum; langt inde 

 endelig en spredt Bevoksning, navnlig af Lactuca muralis, Arenaria 

 trinervia, Oxalis acetosella og enkelte andre. 



Egebjergene. Den naermere unders0gte Granskov, der ligger 

 0stligst i Egebjergene, grsenser her mod Syd og mod Nord til B0ge- 

 skov. I Midten af Bevoksningen kommer der naesten ikke andet 

 Lys til Bunden end det, der kan naa igennem de taette Kroner; 

 paa dette Sted fmdes ingen Bundvegetation eller dog kun ganske 

 enkelte Individer. Mod Nord vedvarer dette Forhold lige til B0ge- 

 skoven. Anderledes i Sydranden af Granskoven; her kommer, isaer 

 f0r B0gen springer ud, Lys ind under Granerne fra Siden, og ogsaa 

 efter at B0gen er sprungen ud, er der her lysere end midt i Gran- 

 skoven. Her er nu begyndt en Indvandring af en idetmindste paa 

 Individer rig Bundflora, der imidlertid er meget forskellig fra den 

 tilgrfensende B0geskovs Bundflora; det er en udprseget Oxalis 



