— 78 - 



en Maengde andre, som kun er delvis udgravede og som derfor i 

 st0rre eller mindre Grad atter er voksede til, dels nied en fanerogam 

 Sumpplantevegetation, dels med Sphagnum, i hvert Tilfselde uden 

 blankt Vand og derfor ikke afsatte som S0er paa Kortene. 



Mange at' disse Seer og Moser er meget interessante ; for det 

 forste fordi de viser en Rsekke forskellige Stadier i Tilgroning, i 

 Soers Omdannelse til Land; for det andet fordi de paa en meget 

 lille Plet paa en meget i 0jne faldende Maade viser de i Bselter 

 ordnede forskellige Formationer, der fremkommer dels paa Grund 

 af den af Terrsenets Hojde forskellige Fugtighedsgrad dels paa Grund 

 af Forskel i Vandets Beskaffenhed i Mosens Midte og inde langs 

 de dyrkede Marker. Paa Grund af deres Lidenhed i Forblndelse 

 med deres typiske Natur, kan man i enkelte Tiifselde ikke undgaa 

 at komme til at tsenke paa det man kalder „et Haandstykke" eller 

 „et Museumsstykke" ; isser vel ogsaa fordi Omgivelserne er saa for- 

 skelligartede , idet nogle af disse Moser ligger som ganske smaa 

 Indsaenkninger i de iovrigt hojt liggende, forholdsvis terre Marker. 



Naturligvis gaar alle disse Moser deres Undergang imode; kun 

 fordi de findes i langt fra Landsbyerne liggende Udmarker, har de faaet 

 Lov til saa Isenge at ligge hen forholdsvis ubererte af Kultur; men 

 i de senere Aar har Statshusmaend og Gartnere begyndt at ned- 

 ssette sig i Egnen, og dermed er Mosernes Sksebne beseglet; endnu 

 vokser her Rosmarinlyng og Blomstersiv ; og Kseruldens hvide Hoveder 

 skinner i Junisolen over Tranebaer og Soldug; men intet er mere 

 fordaerveligt for den Slags unyttige, romantiske Relikter end smaa 

 intensivt drevne Landbrug. Forst fyldes de lave, fugtige Partier af 

 Mosen med al Slags Affald fra Hus og Have, som Skaar, Potter, 

 Pander, Flasker og Konservesdaaser, ja selv gamle Gykler; derpaa 

 k0res der Jord paa Mosen, og om nogle Aar er den forhen ganske 

 unyttige Mose omdannet til en sserlig frodig Plet i den veldyrkede 

 Mark, og man end ikke aner, at indtil for faa Aar siden fandtes 

 her endnu en Rest af et af vort Lands ejendommeligste og seldste 

 Plantesamfund. 



Gid Udvalget for Naturfredning vilde tage Initiativet til, at nogle 

 af Nordsjsellands Moser maa blive fredlyste og bevarede for en 

 Efterverden, der maaske vil vserdsaette dem hojere end den nulevende 

 Generation synes at gore. Men det er paa h0je Tid. 



Et Par af de Moser (Nr. 3 og 4; se nedenfor) der er viede til 

 Undergang, har jeg benyttet ved mine Unders0gelser ; de ligger paa 

 det h0jt liggende Bakkedrag syd for Vestenden af Jonstrup Vang. 



