— 84 



Tab. 26. 



Biologiske Formationsspektra af de i Tab. 25 fremstillede Facies af 

 Mosmosens VeEretation. Nurniene de samme som i Tab. 25. 



Chamaefyt-Formationer, hvis Chanisefyt-Procent stiger med Ni- 

 veauets tiltagende Hojde over Grundvandet, fra 19 Procent Ghamse- 

 fyter i Garex rostrata — Oxycoccus-Facies til 71 Procent i 

 Empetrum — Galluna-Facies; samtidig aftager Kryptofyt-Pro- 

 centen, i foreliggende Tilfselde fra 35 til 0. Det er artsfattige For- 

 mationer, med gennemsnitlig 3—6 Arter pr. Vio n M., og desto fat- 

 tigere jo hejere Ghamaefyt-Procenten stiger. 



B. Jonstrup Vang: Udenfor Skoven bliver Moserne onidannede 

 til Eng eller hojnede ved tilfort Jord og omdannede til Mark. I 

 Skoven bliver de efter Udgroftningen enten omdannede til Eng 

 eller tilplantede og omdannes til Skov, isaer Elleskov. 



Af de mange oprindelige Moser i Jonstrup Vang er der som 

 foran berort kun to, eller rettere to Grupper af flere taet ved hver- 

 andre liggende Moser, som endnu bar noget af deres oprindelige 

 Natur tilbage, nemlig Dommermosen og Skraedermosen. 



Dommermosen ligger i Sydsiden af Skoven og er omgivet 

 af h0j Granskov. Den bestaar egentlig af to Moser, forbundne ved 

 et .smallere men hojere Parti Torvbund. I begge fmdes som Folge 

 af Torvgravning et lavere, vanddsekket Parti med en Sumpplante- 

 vegetation, og omkring disse lavere Partier bar vi saa Sphagnum- 

 Mose. Paa Siderne gaar Sphagnum-Mosen naesten umiddelbart ind 

 til den hejere, med Gran bevoksede Bund; ved Enderne er Over- 

 gangen jevnere og viser en Raekke Udviklingsstadier i Overens- 

 stemmelse med det forskellige Niveau. 



Den sydlige Dommermose er, bortset fra en hojere liggende 

 og snial Forlaengelse mod Syd, 70—80 M, lang og knapt halvt saa 



