— lOG — 



Naturligvjs har Jordbundens forskellige Beskaffenhed paa Terv- 

 bunden og den mineralske Bund Indflydelse paa Vegetationens 

 Sammenssetning; men det er dog isaer Bundens forskellige Fugtigheds- 

 forhold, der bestemmer Formationerne. 



Gaar man fra de laveste, fugligc Partier af Mosen op mod de 

 h0jeste og mest torre Str0g i Heden , kommer man efterhaanden 

 gennem en Rsekke forskellige Facies, der for en Dels Vedkommende 

 giver sig til Kende paa Afstand ved den forskellige Farvetone, som 

 Vegetationens dominerende Arter har. I Modssetning til den m0rke, 

 brune Hade har Vegetationen paa de lavere og fugtigere Partier 

 af Mosen en stserkere eller svagere udtalt gron Farve som Folge 

 af, at der her foruden Hedelyng og Klokkelyng vokser en Del 

 Greesser og iscer Halvgraesser i betydelig Individma^ngde; endvidere 

 Moseb0lle og navnlig Pors. der paa Grund af sin Hojde ofte domi- 

 nerer i denne Vegetation, idetmindste set i Afstand; det ligger 

 derfor nser at betegne denne Porsmose som en Pors-Formation 

 (Fig. 14). Det er saadanne Moser, som forlsengst og i stor Ud- 

 strsekning er bleven omdannede til de artsrige og blomsterrige Enge, 

 paa hvilke de i visse andre Henseender saa fattige Hedeegnes 

 Pugdom og i en veesentlig Grad ogsaa deres Skonhed beror. Her 

 ruger Ryle og Sneppe; Porsmosen, Gronmosen, er ganske vist 

 ikke saa gron som Engene, men dog gr0n, og Piyle og Sneppe er 

 flyttede med over i Engen, hvor de deler Pladsen med Viben. 



Gaar man lidt h0jere op, forsvinder Porsen, og Plantedsekket 

 bliver m0rkere, graagronligt, gr0nligbrunt eller graabrnnt efter Arten 

 og Maengden af de Urter, som er indblandede mellem Mosens 

 Ghamaefyter. Detto er Klokkelyngens Niveau: Klokkelyng- 

 Formation (Fig. 14 og 15). Dennes nederste, fugtigste Del er 

 lysest paa Grund af st0rre eller mindre Msengde af Kseruld, Star 

 og Blaatop: opefter bliver Farven m0rkere, dog endnu ofte op- 

 livet af Tue-Kogleaksens kalkkostformede, gronne Tuer (Fig. 15). 

 Endnu hojere oppe er Revling ofte en vsesentlig Bestanddel af 

 Plantedaikket. Paa Bunden findes forskellige Mosser, og paa 

 mange Steder, isser de mere torre Partier, ogsaa Rensdyrlav. 

 Denne Klokkelyng-Facies er Hjejlens Rugeplads; men Hjejlen 

 forsvinder; Klokkelyngmosens Bund er rig og er i Tidernes Lob i 

 stor Udstraekning bleven omdannet til frugtbare Marker, Hedegaards- 

 folkets Tr0st og Haab i den torre Sommerlid, naar Solen svider 

 den h0jere Bunds sandede Agre; her ruger nu Laerken, men 

 Hjejlen er forsvunden. 



