— 12i: 



var spredt bevokset nied isaer Juncus hufonius og Spergularia salina ; 

 desuden isaer spredte Puder af Glyceria maritima og Agrostis alba. 

 Som det ses af Tab, 43 og Tab. 42 , Nr. 9, er Therofyterne endnu 

 dominerende; men hvis de ydre Forhold ikke forandres, vil Glijceria- 

 og Agrostis-Puderne sikkert efterhaanden lukke sig over Bunden, og 

 den nuvaerende Therofyt-Vegetation vil afl0ses af en Hemikryptofyt- 

 Vegetation. Det er interessant at laegge Maerke til den Overens- 

 stenimelse der er mellem Formationsspektret af denne Sandmaisks 



Fig. 20. Nymindegab: fugtig, saltholdig Sandbund ifaerd med at gro til; 



de smaa Tuer er Juncus hufonius og Sperfiularia salina; de brede Puder 



er Glyceria maritima og Agrostis alha. (Se i0vrigt Telcsten). 



yderste Facies (Tab. 42, Nr. 9) og Formationsspektret af Glyceria-For- 

 mationens yderste Facies paa den rene Lerniarskbund (Tab. 42, Nr. 2). 



Rsekkefolgen af de i det foregaaende undersogte Formationer 

 er i det vaesentlige besterat af Bundens Art. Benytter man nu 

 de vundne biologiske Formationsspektra som Udgangspunkt , kan 

 Danmarks Plantesamfund ordnes i f0lgende Formationsraekker: 



Stedsegronne Meso-Megafanerofyt- Formationer. — Naaleskov. 

 L0vfgeldende Meso-Megafanerofyt-Formationer. — Begeskov, Ege- 

 skov, etc. 

 L0vf8eldende Mikrofanerofyt-F. — Krat. 



1. 



0) 



3. 



