— 150 — 



som kan iagttages flere Steder paa Bregentved — og sora bl. a. 

 bar vakt Prof. Englers Opinseiksombed, da ban i Efteraaret 1909 

 unders0gte disse Ting — at der Side om Side i samme Kulturflade 

 er udsaat fremmede Agern og Agern af dansk Avl, som bar givet 

 b0jst forskellige Bevoksninger. I alle Tilfselde tror jeg af W. Jo- 

 hannsens „Erblicbkeilslebre" at kunne uddrage Slutninger som klarer 

 Forstaaelsen af Plantetaetbedens Virkning, saaledes af bvad S. 18 

 siges om Variationsvidden. 



Forfatteren benytter et Udtryk, som i nogen Maade betegner 

 noget af det samme som Spredningsevne, idet ban bruger Ordet 

 Variationsvidde; ban bar foretaget lange Pisekker af Maalinger af 

 de enkelte Fr0s Sterrelse, ban bar saaledes udf0rt Maabnger af 

 store Masser af Bonner, og ban betegner Spillerummet mellem 

 den storste og mindste ved Udtrykket Variationsvidde. Paa bg- 

 nende Maade kunde man tale om Variationsvidden mellem det 

 storste og mindste Trae i Bevoksningen. Vilde vi saaledes maale 

 Storrelsen af Planterne i et Planteskolebed med 4-aarige Rodgran 

 og i et tilsvarende Bed af 4-aarige Bogeplanter, vilde Variations- 

 vidden vaere mindre i det forste end i det sidste. 



I Anledning af dette og flere i det folgende ber0rte Punkter i 

 Jobannsens „Erblichkeitslebre" maa jeg kort resumere, bvad der 

 b0r forstaas ved Spredningsevne, 



Hvad der skal forstaas ved Spredningsevne, dsekkes kun tildels 

 af Udtrykket „ Variationsvidde", derimod nsermere af Udtrykket „Mid- 

 delafvigelse", tbi ved Variationsvidde angives kun Forskellen mellem 

 de storste og mindste Individer, men ved Spredningsevne betegnes 

 Fordelingen over Storrelsesklasser. Man kunde maaske definere 

 Spredningsevne som den Evne en given Trseart besidder til — 

 under samme ydre Kaar og med samme Bebandling — af et givet 

 Plantetal at udvikle et storre eller mindre Antal Individer, ben- 

 horende til de 0verste og meliemste Storrelsesklasser, saaledes at 

 en Traeart bar storre Spredningsevne i samme Grad som disses 

 Antal er mindre. Det kan vsere, at Afstanden mellem de storste 

 og mindste Individer i en taet Bevoksning af en Trseart med svag 

 Spredningsevne kan vaere naesten lige saa stor som bos en Trse- 

 art, bvor Spredningsevnen ^) er steerk, men de undertrykte Stammers 



') Det fra Begyndelsen af i Haandbog i Skovbiug benyttede Udtryk „Spred- 

 ningsevne" saavelsom det af mig anvendte ^Ausbreitungsvermogen" er 



