— 156 — 



saaledes at kuii et — det bedst formede og kraftigste forsynet med 

 den st0rste Krone — bliver tllbage, ligesoni lange tynde Stammer, 

 der ved deres Pidsk kan skade de herskende, fjernes. Derimod 

 bevarer man alle saadanne belt eller delvis undertrykte Trseer, der 

 skennes at vsere uskadelige for den herskende Del af Bevoksningen, 

 det vil sige, man felger den Hegel: kun at fjerne, hvad der ger 

 Skade. Den beskrevne Udhugning skal begynde tidlig — naar Be- 

 voksningen er i kraftig Vsekst, i c. 15 Aars Alder — og den kan 

 slet ikke gentages for ofte, heist maa man hvert Aar gennemgaa 

 Bevoksningen i Tidsruramet fra dens 15. til dens ^0. Aar, og dette 

 Arbejde kan netop, naar det gennemfores hvert Aar, foregaa med 

 meget ringe Udgift, fordi det er saa lidt, man hver Gang borttager. 

 Ad denne Vej kan man opnaa, at de Trseer, der bor vsere de 

 herskende, kommer frem, de vil paa en Maade udpege sig selv, 

 saaledes at den til at begynde med belt tsette unge Bevoksning 

 faar et andet Udseende, kommer til at bestaa af de to Klasser: en 

 0verste Etage af ret vel fordelle herskende Stammer og en nederste 

 Etage af undertrykte Trseer. 



Man undgaar ved den angivne Fremgangsmaade den Fare, 

 som folger med at lade Bevoksningen henstaa uden Udhugning til 

 30—40 Aars Alderen, hvor mange af de bedste Individer vil gaa 

 til Grunde i Kampen, medens brede og slet formede vinder Over- 

 haand, og et Overtal af svage strenglede Stammer blive det over- 

 vejende, og man foretager ej heller den pludselige Overgang til en 

 Slags Lysstilling, hvorved Spredningsevnens Indflydelse til en vis 

 Grad ophseves, og hvorved man tilvejebringer en kunstig Lighed 

 mellem Individerne og fremfor alt er udsat for at trsetfe et urigtigt 

 Valg af Stammer; man borttager maaske netop mange af de Trseer 

 der burde vsere bevarede. Thi det maa erindres, at der er en 

 Kilde til Fejl, der stammer fra, at man slutter fra det unge Traes 

 Vsekst til Fremtiden. Vi kan saaledes taenke os tre Traeer A, B, C, 

 som, naar de stilledes frit, vilde kunne Mge en af de i Fig. an- 

 tydede H0Jdekurver; men ved den stasrke Hugning i ti Aars Alde- 

 ren vilde man komme til at fjerne de to bedste A og B; ved den 

 forsigtige Hugning i c. 15 Aars Alder vil man maaske bevare dem 

 alle tre, og det kan jo saa ganske vist vgere, at A vil blive under- 

 trykket, men der vil dog i alle Tilfgelde foreligge Valget mellem B 

 og C^) (se omstaaende Figur). 



^) Detle Forhold er omtalt af A. Oppermann i Dansk Botanisk Forening. 



