— 225 — 



sjaelden dsekkede af Stenras fra Bjaergene; undertiden finder man 

 ogsaa, at Kysten dannes af ny, ± v. s. postglacial, Lava. Klippe- 

 fladerne er som Regel ujaevne, aedte af Vand, Vejr og Vind og 

 gennemfurede af utallige Spalter; de danner en Bund, hvor Algerne 

 med Lethed kan faeste sig. Hvor Stenraset (Uren) eller Lava- 

 marken er fremherskende, er Overfladen s^dvanlig meget ujsevn, 

 og der findes da tydelige Forhojninger med mellemliggende store 

 og smaa Ssenkninger; en saadan Kyst er sgedvanligst dsekket af en 

 rig og mangeartet Vegetation, hvis Forholdene forevrigt er gunstige 

 for Algelivet. Om en Sksergaard som f. Eks. ved Norges Kyst er 

 der ikke Tale, men der findes dog utallige Skaer og 0er, navnlig i 

 Brei9ifj6r6ur, og deres Algovegetation retter sig navnlig efter Dybden. 

 I den nsevnte Brei5ifjor6ur findes der dog en Skaergaard paa mindre 

 Straekninger , men den spiller ingen videre Rolle med Hensyn til 

 Algevegetationen. 



Man kan i faa Ord sige, at der findes Klippekyst overalt i 

 Island, naar man undtager Sydlandets 0stligere Del, hvor Kysten 

 er sandet. Sandkyst traeffes ogsaa hist og her i andre Lands- 

 dele, men findes da gerne afvekslende med Klippepartier; saaledes 

 er ofte Sand- eller Grusstranden fremherskende i Bunden af smaa 

 Indskseringer, der til Siderne begraenses af fremspringende Klippe- 

 pynter. Lerstrand findes ogsaa ret hyppigt inde i Fjordene. 



Klippekysten er som Regel rigelig bevokset, og dette er ogsaa 

 hyppigt Tilfaeldet med den sublitorale Grusbund, medens en ved 

 Tidevandets Skiften periodisk torlagt Sand- og Grusbund som Regel 

 ikke er bevokset, i alt Fald da kun med kortlevende Arter. Paa 

 Ler- og Dyndbund findes derimod sjaeldent Alger, medens Zostera 

 ofte daekker en saadan Bund og danner undersoiske „gr0nne Enge". 



De smaa „0rken"partier til Trods kan man sige, at Kysterne 

 er beklaedte med et Baelte af sammenhaengende Algevegetation, 

 naar dog den ostlige Del af Syd-Tsland undtages. Dette Algebaelte 

 er af meget varierende Bredde, der retter sig efter Kystens Stejl- 

 hed. I en Bugt saa lavvandet som Faxafloi har Algevegetationen 

 en stor horizontal Udbredelse, medens denne er meget mere be- 

 graenset f. Eks. i de stejlt nedlobende undersoiske Skraaninger i 

 0stlandets Fjorde. 



Fjjere. Med det islandske Ord Fjara menes den Straekning af 

 Kysten, som torlaegges under Ebben, samt den Del, der er imellem 

 den almindelige Vandstandslinie og Landvegetationen. Fjara er da 

 Navnet paa den Del af Kysten, som straekker sig fra Landvegeta- 



15* 



